SKOGSLAGSTIFTXIXGSKOM^nTTEXS FoRSLAG 209 



med någon sorts fröträdsåldrar såsom hjälp, torde av det nyss anförda 

 framgå. 



En definition av ungskogsbegreppet måste, antager jag, i detta sam- 

 manhang anknyta sig till vissa ekonomiska mognadsåldrar hos likåldrig 

 skog, olika pä olika orter alltefter olika virkesavsättnings- och växtlig- 

 hetsförhållanden. Även inom en och samma ort skulle alltså olika 

 åldrar kunna tillämpas på olika bördiga växtplatser. Så alldeles enkelt 

 är väl ej detta för envar skogsägare, men dessbättre äro ju åtminstone 

 skogsmännen rätt vana att med hjälp av skogens höjd vid olika åldrar 

 klassificera bördigheten hos marken och att bestämma skogens ålder. 

 Den olikäldriga skogen måste givetvis i detta hänseende bedömas unge- 

 färligt efter sin växtlighet i förhållande till likåldrig skog och efter sin 

 ungefärliga medelålder — en svaghet, som väl är ofrånkomlig, och de 

 s. k. härledda skogstyperna uppvisa förstås liknande svårigheter i detta 

 sammanhang. 



En beskrivning av ungskogsbegreppets lagliga innebörd, upprättad efter 

 dylika grunder, kunde självfallet icke intagas i själva lagtexten. Därtill 

 bleve den för vidlyftig. Angeläget måste väl också vara att icke på 

 förhand binda lagtillämpningen vid vissa i lagtexten angivna och sålunda 

 svårrubbliga detaljer av detta slag. Erfarenheten om det för ena och 

 andra slaget av säromständigheter lämpliga bör ju även antagas växa 

 rätt hastigt, sedan en ungskogslag fått vara i bruk någon tid. 



Vid övervägandet av vad som härvid kunde vara praktiskt lämpligt 

 att göra för att ernå en skogligt ensartad och ändamålsenlig lagtillämp- 

 ning, synes mig allt t\-da på, att ett levande samfundsorgan här borde 

 få reglera, vad som icke lämpligen en gång för alla kan förutbestämmas 

 i lagtexten. Om ett förtroenderåd, eller vad man vill kalla dylikt organ 

 inrättades, sammansatt av allmänt erkänd sakkunskap och erfarenhet på 

 det skogliga området och eventuellt även av någon juridisk sakkunskap, 

 måste användbara kommentarier till ungskogslagens bestämmelser med 

 detta råds hjälp kunna uppbringas till stöd för tillämpningen. Ett dylikt 

 förtroenderåd behövde ju icke fungera såsom någon skrämmande central- 

 styrelse över skogsvårdsst}'relsernas göranden och låtanden i allmänhet. 

 Uppenbart är väl emellertid att kravet på de mest betr}'ggande åtgär- 

 der för att få en ensartad lagtillämpning till stånd måste vara fullkomhgt 

 oeftergivligt, när det nu är fråga om sådana ingripanden i den enskildes 

 handlingsfrihet i skogen, som kunna bli utslagsgivande t. o. m. för 

 fråga om konkurs eller icke. 



Mången tycker nog, att en ny skogslag även borde upptaga l>t'stä>n- 

 melser mot skövling av äldre skog, liknande kristidslagens. Kristidslagen 

 riktar sig ju icke blott mot ungskogsskövling utan även emot handeln 



