212 ARVID NILSSON 



betet till skogsvårdens bästa mellan skogsvårdsstyrelsens folk och skogs- 

 ägarna torde därför vara värdefullare än förargelseväckande småsaker i 

 lagen. Flera dylika »småsaker» skulle nog kunna framletas ur betän- 

 kandet. 



Man har anmodat mig att yttra mig även om den gällande dimensions- 

 lagen i Norr- och Västerbottens kustland, som ju även benämnes ung- 

 skogslag. Jag är nu hänvisad att i denna sak endast erinra om, vad 

 alla skogsmän väl äro på det klara med: att en skogslag, som nu för 

 tiden utmäter gränserna för det rätta i vissa tum eller centimeter hos 

 de växande eller icke växande träden, icke kan tillvinna sig någon som 

 helst respekt. Det måste ju också vara möjligt, om arbete nedlägges 

 därpå, att erhålla något bättre än detta, som är uppenbart föråldrat. 



Huruvida en kommande ny skogsvårdslag för landet i allmänhet skall 

 bliva lämplig även för ifrågavarande landsändar, är väl svårt att yttra 

 sig om, innan man fått se, huru den nya lagen slutligen ser ut. Lik- 

 artad måste väl ens ställning bli till de föreliggande reservationer, som 

 begära, att den föreslagna skogsvårdslagen skall ersätta lappmarkslagen 

 å dess tillämpningsområden söder om den egentliga lappmarken. Där 

 skogsägarna blivit vana vid sä hårda ingrepp i handlingsfriheten som 

 lappmarkslagens allmänna utsyningstvång och tvångsstämplingen av s. k. 

 undermålig skog i Norr- och Västerbottens kustland, där skall väl en 

 ny lag vara en allmänt erkänd god skogslag för att kunna förordas till 

 antagande. 



Ehuru mitt anförande blivit långt, har det kommit att till ansenliga 

 delar upptagas av erinringar emot det föreliggande betänkandets förslag, 

 vilket måhända icke får anses oriktigt, när ett förslag sådant som detta 

 framlägges till kritik. Mina erinringar få emellertid icke uppfattas såsom 

 någon bristande aktning för det utomordentligt grundliga och omfångs- 

 rika utredningsarbete, som kommittén här framlagt. Utan tvivel skall 

 denna kommitténs utredning bliva till mycket stor nytta, när frågan om 

 en ny bättre skogslag för enskildas skogar nu, såsom vi väl alla här 

 hoppas, närmar sig sitt betydelsefulla avgörande. 



