v. \V I S É X 



OM ORGAXEX OCH SÄTTET FÖR 

 SKOGSLAGARNAS HANDHA VANDE. 



Föredrag vid Svenska Skogsvårdsforeningens årsmöte den 20 mars 1920. 



Då det är fråga om en lag, vars föremål är så växlande och före- 

 kommer under så olika betingelser och yttre förhållanden som 

 de svenska skogarna, är det givet, att själva lagen näppeligen 

 kan i sig inr}'mma alla sådana närmare bestämmelser, som i det ena 

 och det andra fallet kunna erfordras för uppnåendet av ett gott skogs- 

 vårdsresultat. Lagen kan endast innehålla de allmänna grundreglerna 

 för skogarnas vård, medan de efter de lokala förhållandena avpassade 

 detaljerade föreskrifterna få åstadkommas vid tillämpningen av lagen på 

 varje ort. Härav följer, att det ligger stor vikt på anordnandet av denna 

 tillämpning och ett stort ansvar på organen därför. i8g6 års skogskom- 

 mitté yttrade, att i stället för den döda regeln måste sättas levande 

 samfundsorgan, som övervakade den enskilda skogshushållningen och 

 på samma gång kunde understödjande ingripa däri, och dessa organ ut- 

 formades, som vi veta. av nämnda kommitté till våra skogsvårdsstyrelser. 

 Att dessa styrelser väl motsvarat de anspråk och förhoppningar, som 

 sålunda ställdes på dem, har synts den senaste kommittén utom all fråga 

 och lärer väl också vara allmänt erkänt. Någon rubbning av skogs- 

 värdsst\Telseinstitutionen har således icke gjorts i det nya kommitté- 

 förslaget. Då detta ändock upptager en ny skogsvårdsstyrelseförordning, 

 beror detta därpå, att de jämkningar och fullständiganden, som, med 

 bibehållande av de förutvarande grunderna, ansetts erforderliga, medfört 

 ändringar i flertalet av de gamla paragraferna och att därför det synts 

 lämpligast att uppgöra förslag till en hel ny författning. 



Av de vidtagna ändringarna vill jag endast i korthet beröra de vik- 

 tigaste. En av dessa är den nya bestämmelsen i 3 § om inträdande av 

 annan ordförande i styrelsen vid förfall för den ordinarie. De av de 

 nuvarande bestämmelserna följande olägenheterna av att genom ordföran- 

 dens frånfälle eller längre varande förfall en styrelse för en tid kan bliva 

 urståndsatt att fungera, äro påtagliga redan med 1903 års skogsvårds- 

 lag och måste givetvis ännu mera ökas med den föreslagna, längre gå- 

 ende lagstiftningen. Den ökade arbetsbörda, som denna lagstiftning 



10. Skogsvårdsforeningtns Tidskrift iqio. Serien A. 



