222 DISKUSSION 



tagas assistenter, som nyss utexaminerats från skogshögskolan, men jag vill 

 erinra om, att vi dock sökt skicka sådana, som förut varit med. Det kom- 

 mer sålunda för varje år en del, som föregående åren varit med om sådana 

 utsyningsförrättningar. Och när det måste tagas assistenter, som nyss gått ut 

 ifrån högskolan, så få de icke genast utsyna på egen hand, utan fä de först 

 åtfölja revirförvaltaren eller äldre assistenter, som varit med förut, för att lära 

 känna förhållandena och sätta sig in i arbetet. Det förhåller sig sålunda 

 icke fullt så, som föredragaren nämnde. Nu undrar jag om det kan bliva så 

 mycket bättre, om detta arbete i stället överlämnas till skogsvårdsstyrelserna. 

 Då måste man ju förutsätta, att skogsvårdsstyrelserna skola anställa så stor 

 fast personal, att den kan hinna med hela detta utsyningsarbete. Detta 

 arbete är emellertid ett säsongarbete, som kan räcka 4 till 5 månader; under 

 den övriga tiden skulle denna personal alltså icke ha något att göra. Jag 

 tror därför, att skogsvårdsstyrelserna skulle komma i samma belägenhet som 

 domänstyrelsen, nämligen att nödgas anställa extra arbetskraft, och då måste 

 nog skogsvårdsstyrelserna likaväl som domänstyrelsen i viss utsträckning få 

 lov att använda unga tjänstemän, som förut icke kunnat förvärva någon större 

 vana vid detta utsyningsarbete. 



Professor Schotte: Inledaren berörde mycket utförligt § 5 i lagförslaget, 

 och jag kan icke annat än att i huvudsak instämma i vad han därvid ytt- 

 rade. Jag skall endast be att ytterligare fä understryka ett par synpunkter. 



Lagförslaget förutsätter, att sluten ungskog icke skall få avverkas förr än 

 den »nått den ålder, vid vilken användbarhet som fröträd kan anses vara för 

 handen*. Uttrycket »ålder» anser jag här vara synnerligen olämpligt. Det 

 är nämligen icke åldern det kommer an på utan trädens beskaffenhet i all- 

 mänhet. Hade det här i stället stått utveckling, så hade jag icke haft något 

 att anmärka. Skogsägare måste förvånas över att åldern tillmätts en sådan 

 betydelse i detta fall. Jag skall be att få taga ett exempel. Jag tänker på 

 en ungskog, en 70-årig tallskog i Norrbottens kustland, vilken varit tätt in- 

 blandad med låg björk; tallskogen har varit tämligen gles, så att kronorna 

 äro väl utvecklade, vadan de sålunda lämna ganska bra fröträd. Men där 

 beståndet växt upp tätt ger det vid samma ålder inga dugliga fröträd. I 

 ett fall som detta måste skogsägaren förvånas över att i ena fallet duger sko- 

 gen, men i det andra duger den icke, ehuru åldern som sagt är densamma. 



För övrigt tror jag icke, att vi skogsmän, ännu kunna objektivt bedöma 

 vid vilken ålder skogen producerar tillräckligt med frö för att lämpa sig som 

 fröträd. Denna sak tarvar ingående undersökningar, och jag har också före- 

 slagit, att sådana skulle tagas upp av skogsförsöksanstalten. 



Svårigheten att objektivt bedöma om träden i ett yngre bestånd äro lämp- 

 liga som fröträd vill jag belysa med ett par små iakttagelser. I det förut 

 omnämnda beståndet i Norrbotten lät jag plocka all kött från 10 träd i den 

 glesa björkblandade delen och därvid erhölls 120 gram frö. Vad som be- 

 höves för att beså en hektar är måhända icke helt utrett, men lät oss an- 

 taga 3 kg. För att få tillräckligt med frö skulle det alltså i detta fall be- 

 hövts 250 träd eller så omkring per hektar. I den del av beståndet som 

 uppväxt slutet, men som nu var ljushugget, fick jag av 10 träd endast 4 

 gram. Här skulle det alltså behövts 7,500 träd för att få tillräckHgt med 

 frö, men så många träd kunna ju knappast finnas kvar vid 70 års ålder. 



