SKOGSLAGSTIFTXIXGSKOMMITTÉNS FÖRSLAG 235 



Skall fackkunskapen och den skogliga erfarenheten allt framgent kunna 

 representeras enbart av länsjägmästaren är fara värt, att dels denne icke hinner 

 ägna tillbörlig tid åt utarbetet, dels att styrelsens auktoritet gent emot allmän- 

 heten och skogsmännen i landet i vissa fall blir otillräcklig, vilket knappast 

 kan vara lyckligt. 



Jag betonar, att detta gäller de blivande skogsvårdsst\Telsema och \'ill sam- 

 tidigt uttryckligen framhålla, att ehuru det i många fall hade varit önskvärt, 

 att även i de nuvarande styrelserna något mer erfarenhet om skogsbruk hade 

 varit representerad, de talrika skogsvårdsstyrelseledamöter, som saknat såväl 

 egentliga fackkunskaper som erfarenhet säkerligen genom sitt stora intresse 

 för den goda saken, genom sin personliga pondus, ställning i ämbete och 

 samhälle samt genom sin osparda möda i mänga fall varit av största betydelse 

 just för propagandan för en bättre skogsvård, för handhavandet av den mycket 

 vagt formulerade skogslagen och överhuvud taget för allmänhetens väckande 

 till insikt om nödvändigheten och fördelen av en bättre skogsvård. Bli de 

 föreliggande förslagen lag måste man emellertid ha klart för sig, att skogs- 

 vårdsstyrelsen blir något helt annat än förr, med andra och ökade arbets- 

 uppgifter och i många fall förändrat arbetssätt. 



Det torde alltså vara nödvändigt att tillse, att de blivande skogslagamas 

 formulering uttrjxkligen tager sikte på detta ökade behov av arbetskraft, såväl 

 kvantitativt som kvalitativt. 



§ I i Lag om skogsvårdsstyrelse bör alltså lyda: Skogsvårdsstyrelse skall 

 bestå av fyra, i skogsbruk kunniga och erfarna samt med landstingsområdets 

 skogsförhällanden förtrogna män, av vilka en utses av Kungl. Maj:t, en av 

 landstinget, en av landstingsområdets skogsägare och en, vilken även skall 

 vara erfaren i lantbruk, av hushållningssällskapets förvaltningsutskott. 



§ 2 bör lyda : Hos skogsvårdsstyrelse skola såsom biträden (en väl blyg- 

 sam formulering, då den ju alls icke återger verkliga förhållandet'^ vara an- 

 ställda, dels en forstligt bildad man, vilken genomgått Kungl. Skogsinstitutets 

 högre kurs eller Skogshögskolans jägmästarekurs, deh även såsom ombudsman 

 en juridiskt bildad person. Finnes för någon skogsvårdsst\Telses verksamhet 

 mer än ett forstligt bildat biträde erforderligt äger Konungen på framställning 

 av styrelsen därom förordna. 



§ 3 bör lyda: För besluts fattande inom skogsvårdsstyrelse fordras, att 

 minst 3 ledamöter äro närvarande. Paragrafen för övrigt oförändrad och är 

 avsikten därmed att varje ledamot skulle ha möjlighet att icke behöva vara 

 närvarande vid vart och ett av de säkerligen ganska talrika sammanträdena. 



§ 8 angående revisorer ändras i överensstämmelse med § i, varigenom så- 

 ledes skulle finnas 4 revisorer med lag stadgad skyldighet att äga förutsätt- 

 ningar för att kunna utföra även en saklig revision. 



Den grund, enligt vilken rösträtt skulle tillkomma skogsägarne vid val av 

 ledamot av skogsvårdsstyrelse, torde vara för tidigt att nu diskutera. 



Det innebär, enligt mitt förmenande, intet påfallande eller märkligt, att 

 ett önskemål framföres rörande även deras representation som lagen närmast 

 berör, nämligen skogsägarnes, i en institution, som kommer att hava en sådan 

 makt över skötseln av skogarna. Jag är viss om, att skogsvårdsstyrelsen skall 

 hava lättare att få sin mening rörande lagens handhavande respekterad och mötas 

 med större förtroende, om skogsägarna veta sig hava även sin förtroendeman 

 i skogsvårdsstyrelsen. Om det är riktigt som yttrades vid skogsveckans öpp- 



