238 DISKUSSION 



troenderåd, på lämpligt sätt sammansatt, kan prestera i en sådan situation kan 

 väl icke jämföras med en enstaka skogsmans, huru god denna man än 

 månde bliva. 



Den av jägmästare Carlgren föreslagna ändringen av § 2 skulle måhända 

 för vissa orters vidkommande vara lämplig, men min erfarenhet om behovet 

 av en bestämmelse av beskaffenhet liknande den kommittén föreslagit, upp- 

 fordrar mig att fasthålla vid denna bestämmelse under förutsättning att garanti 

 emot olikartad och olämplig tillämpning åstadkommes genom inrättande av 

 det omnämnda centralorganet. 



Man har även gjort erinringar emot vad jag yttrat om bestämmelser rörande 

 avverkning av äldre bestånd. Uppenbart är att man därvid missuppfattat mig. 

 Jag tror härom ytterst, att en begränsning i avverkningen av äldre skogar 

 skulle vara behövlig endast å sädana relativt enstaka förekommande trakter, 

 där praktiskt sett oövervinnliga svårigheter förelägo att åstadkomma återväxt 

 genom skogsodling. Jag avsåg sålunda icke alls sådan avverkning som den 

 som förekommit på Brattfors. Där äro ju uppenbarligen förhållandena sådana, 

 att man genom skogsodling kan åstadkomma en betryggande återväxt. 



Om kommitténs majoritet beträffande äldre skogar åsyftat, att deras förslag 

 skulle innefatta den mening jag gjort mig till tolk för såsom disponenten 

 Sahlberg här sagt, måste jag invända, att denna majoritetens mening icke fått 

 uttryck varken i lagtext eller motivering på annat sätt än att skogsmarker 

 av förevarande slag eller läge borde avsättas till skyddsskogsområde, vilket 

 förfarande jag av anförda skäl ansett olämpligt. 



Kapten B. A. de Verdier: Här ha uttalats vissa önskemål rörande den 

 nya skogslagen. Såsom mångårig skogsvårdsstyrelseledamot skulle jag vilja 

 koncentrera mig på följande önskemål. Först och främst anser jag, att 1903 

 års lag måtte förses med en påbyggnad, så att en blivande ungskogslagstiftning 

 huvudsakligen bleve som den provisoriska lagen. Dessutom vore det nog 

 önskvärt, att Västerbottens och Norrbottens kustland rycktes in under den 

 nya lagen. Där erfordras större inkomster för att få skogsvården mera i 

 gång, och detta kan icke ske på annat sätt än därigenom att skogsvårds- 

 avgifter inflyta. 



Herr ordföranden: Något resolutionsförslag har icke framlagts, och detta 

 är ju naturligt, då landshövding Husbergs reservation kommit oss tillhanda 

 ganska sent. Uppriktigt erkänner jag, att jag icke hunnit läsa densamma. 

 Det är givet, att om Skogsvårdsföreningen skall göra ett positivt uttalande, 

 så bör det ske vid ett extra sammanträde, som utlyses på lämphg tid, och 

 jag tänker, att ett sådant sammanträde kan bliva påkallat, då denna fråga är 

 så utomordentligt viktig för oss alla. Om ett sådant sammanträde kommer 

 att hållas, skulle det bliva av synnerligen stort värde, om de intresserade 

 ledamöter av Föreningen, som studerat och satt sig in i detta lagförslag, ville 

 skicka in sina uttalanden — resolutionsförslag, kortfattade motiveringar eller 

 förslag till ändringar av den ena eller andra lagparagrafen — på det man 

 må i god tid hinna att lägga fram sådana för det sammanträde, som då kan 

 komma att hållas. Detta kommer naturligtvis att göra diskussionen vid detta 

 sammanträde mera fruktbärande. 



Jag ber alltså att få rekommendera detta i herrarnas benägna åtanke, då 

 frågan ytterligare framkommer vid ett extra sammanträde. 



