OM ALLMÄXXIXGAR 243 



ponibla medel, dels genom lån. Dessa förvärv hava emellertid ej er- 

 hållit allmännings kamerala natur utan besittas av delägarna med van- 

 lig äganderätt, alltså med rättighet, att när som hälst åter sälja dem. 

 För att möjliggöra sådana områdens införlivande med allmänningarna 

 och förlänande åt dem av samma karaktär som dessa föreslås nu vissa 

 bestämmelser. För införlivande med allmänning av inköpt område ford- 

 ras sålunda, att detta är tjänligt för skogsbörd samt så beläget, att det 

 lämpligen kan förvaltas och brukas i sammanhang med den förutvarande 

 allmänningen eller ock att det är behövligt för allmänningens bevak- 

 ning och skötsel, att området är kartlagt och genom lantmäteriförrätt- 

 ning eller eljest behörigen avskilt från annan mark samt att det är 

 gravationsfritt. Konungens bef:de prövar, om dessa förutsättningar äro för 

 handen. Om så är fallet, fastställes köpet och området införlivas med 

 allmänningen. Uppfyllas ej nyss angivna villkor för köpet och förty 

 fastställelse vägras, skall området avyttras, när så prövas lämpligt och 

 i varje fall när så utan förlust kan ske. 



Det synes mig uppenbart, att om dessa nu föreslagna bestämmelser 

 skulle upphöjas till lag, det glädjande intresset för utvidgning av all- 

 männingarna skulle i hög grad minskas eller alldeles försvinna. Ofta 

 ske dessa köp för att bereda skogstillgång åt andra delar av häradet, 

 än där allmänningarna äro belägna. Givetvis medför detta svårigheter 

 med avseende på skötseln något som väl tages i betraktande vid 

 köpet och väges mot fördelarna, men som icke borde vara ett ovillkor- 

 ligt hinder för köpet även om långt övervägande fördelar förefinnas. 

 Bestämmelserna om fullbordad avsöndring eller ägostjxkning kunna lätt 

 tänkas omintetgöra köp, där snabbt avgörande är förutsättningen för 

 ett positivt resultat. Kanske allra mest hinderlig är emellertid bestäm- 

 melsen, att området skall vara gravationsfritt. Ofta göras dylika affä- 

 rer mot inteckningar i den inköpta fastigheten, som allmänningen efter 

 hand inlöser av säljaren. Månget för allmänningen lyckligt och g}'nn- 

 samt köp kan ej lämpligen finansieras på annat sätt. Skulle då denna 

 form vara utesluten skulle ock många i sig själv sunda och rik- 

 tiga förvärv förhindras. Men, invändes det. allmänningen kan ju köpa 

 mot inteckning, för\-alta och amortera det inköpta för att, när det hun- 

 nit bliva gravationsfritt, anmäla det för införlivande med allmänningen. 

 Xej, detta förhindras av bestämmelsen, att fördärv, som ej fylla de an- 

 givna bestämmelserna, snarast skola försäljas. Jag kan ej undgå att 

 finna de föreslagna bestämmelserna för häradsallmänningarnes utvidgning- 

 olyckliga och ägnade att i hög grad motverka den sak de vilja främja. 



I viss mån hinderlig för allmänningarnas skötsel kan även vara fort- 

 varon av bestämmelsen, att de skola bibehållas oförminskade. Detta 



