246 G. SEDERHOLM 



större likställighet med de enskilda skogsägarna, så finnas nog också 

 andra och viktigare skäl härtill. Vi se nu, huru en kontroll över 

 skogshushållningen sådan som den hittills har påvilat våra allmänningar, 

 har bevarat betydande värden från skövling och tryggat en jämn vir- 

 kestillgång å de orter, de tillhöra — en oskattbar fördel i dessa tider. 

 Det synes oss visserligen ostridigt att denna återhållsamhet i många fall 

 gått för långt, att den skett på bekostnad av skogsbrukets räntabilitet. 

 Men vi få därför ej underlåta att erkänna dess förtjänster. 



I den ökade rörelsefrihet, som nu ställes i utsikt för allmännings- 

 delägarna, må vi ock kunna utläsa ett erkännande av att de, i vad på 

 dem ankommit, ej velat missköta de skogar de fått i sin vård 

 utan tvärtom med intresse och aktsamhet fylla sin vårdnadsplikt mot 

 dem. Må vi hoppas, att denna ökade självständighet för delägarna skall 

 visa sig vara ett steg i rätt riktning, ett steg mot en av allt större in- 

 tresse buren för hela vår skogsvärd fruktbringande skogshushållning. 



II. DISKUSSION. 



Herr Ordföranden: Mina herrar! Det är otvivelaktigt, att skötseln av 

 dessa allmänna skogar är en angelägenhet av mycket stor betydelse och att 

 det är stor vikt, att skogarna bliva skötta och omhänderhavda på bästa sätt. 

 Då nu ett lagförslag föreligger, som skall närmare reglera denna skötsel och 

 tillsyn, så är det givetvis av synnerligen stor betydelse, att detta lagförslag 

 blir så lagt, att det icke hejdar den tendens till utvidgning av de allmänna 

 skogarna, som man kunnat förmärka och som är mycket önskvärd. Före- 

 dragshållaren har med sin stora erfarenhet på detta område belyst denna fråga 

 för oss på ett ingående sätt, och jag ber endast att få på föreningens vägnar 

 uttala min tacksamhet härför. 



Jag hemställer, att föreningen ville besluta, att diskussionen om detta 

 ärende skall vara avslutad före klockan 3,45. Detta kommer att ålägga de 

 talare, som yttra sig, en viss begränsning, och jag hemställer om 10 min. tid 

 för varje talare och hoppas att ingen kommer att missförstå detta. 



Jägmästare J. A. Amilon: Den ärade inledaren har klart och tydligt 

 belyst skogslagstiftningskommitténs förslag till lag om häradsallmänningarna 

 och i anslutning därtill även berört landshövding Husbergs förslag till liknande 

 lag. Förutom dessa två förslag finnes ett tredje, nämligen allmänningsdel- 

 ägarnas, upprättat och framlagt genom deras försorg. 



Detta förslag avser att åstadkomma ett administrationssystem som möjliggör 

 bästa tänkbara hushållning under största frihet till självstyrelse samtidigt som 

 det bereder statsmakterna möjlighet att anordna en effektiv kontroll. Enligt 

 förslaget skall varje allmänning, liksom för närvarande, förvaltas av en all- 

 männingsstyrelse. Denna skall vara skyldig att anställa en skogsförvaltare 

 antingen enbart för den egna allmänningen eller, där denna icke är tillräckligt 

 stor för att utgöra ett förvaltningsområde, gemensamt för den egna och när- 

 liggande häradsallmänningen givetvis efter överenskommelse med deras veder- 

 börande. Skulle allmänningen ligga långt borta från andra allmänningar och 



