OM ALLMAXXINGAR 247 



vara av jämförelsevis liten ytvidd behöver endast ett mera tillfälligt skogligt 

 biträde anställas. Kontrollen av hushållningen skall utövas genom en av och 

 bland delägarna i rikets samtliga häradsallmänningar vald överstyrelse uti 

 vilken Konungen dock skall utnämna en medlem, samtidigt föredragande, 

 med högre skoglig utbildning. Denna, som är oavsättbar, skall i frågor rö- 

 rande kontroll av skogshushållningen erhålla en särställning, så att han, även 

 om styrelsen i övrigt icke så anser nödvändigt, kan påkalla noggranna under- 

 sökningar av skötseln å en viss allmänning, vilka i sin ordning kunna för- 

 anleda förändringar och förbättringar och botande av redan skedda skador. 

 För att underlätta och skärpa kontrollen har det föreslagits att skogsstatens 

 och skogsvårdsstyrelsemas tjänstemän skola äga att till överstyrelsen anmäla 

 missförhållanden i allmänningarnas skötsel. 



Överstyrelsen har förutom utövandet av kontroll och ombesörjandet av de 

 åtgärder som kunna föranledas därav att behandla för allmänningarna gemen- 

 samma frågor samt tillvarataga deras gemensamma rätt. 



Av mycket stor betydelse för det väl ordnade skogsbruket anses ju allmänt 

 skogshushållningsplanerna vara, men de flesta skogsmän med administrativ 

 erfarenhet ha nog funnit att planerna ofta icke kunna följas vid skogens för- 

 valtning, utan att de i väsentlig mån och i betydelsefulla avseenden måste 

 frångås. Orsakerna härtill äro många. En av de viktigaste är utan tvivel 

 planernas uppgörande efter en viss schablon. Därtill kommer att deras ut- 

 arbetande ofta anförtros åt de yngsta skogsstatstjänstemännen, vilka säkerligen 

 äro utmärkt väl skickade tör markens kartläggning, skogsbeståndens uppskatt- 

 ning och även beräknandet utav avverkningens storlek. Däremot sakna de 

 administrativ erfarenhet och därför även möjlighet att fullt säkert bedöma i 

 vad mån och på vilket sätt administrativa förhållanden böra beaktas vid 

 skogshushållningsplanernas upprättande. För att undgå schablonisering och 

 lämna indelningsförrättarna efter varje allmännings speciella förhållanden läni- 

 pade direktiv för hushållningsplanen föresläs att grunderna för denna skola å 

 marken angivas utav en kommission, bestående av tre medlemmar. Av dessa 

 skall en utses av delägarna i den allmänning, för vilken planen skall uppgöras 

 och en av Konungen bland teoretiskt särskilt välkvalificerade tjänstemän, var- 

 jämte den av Konungen tillsatta ledamoten i överstyrelsen skall vara självskriven. 

 Det egentliga utarbetandet av skogshushållningsplanen skall ske av förrätt- 

 ningsmän med högre skoglig utbildning, vilka antagas utav vederbörande all- 

 männingsstyrelse. 



Allmänningsdelägarnas nu skisserade förslag skiljer sig betydligt från skogs- 

 lagstiftningskommitténs,' för vilket den ärade inledaren redan lämnat en ut- 

 tömmande redogörelse. I kommitténs förslag påyrkas inga skogsförvaltare. 

 Detta synes mig vara en uppenbar brist. Man måste betänka, att ehuru den 

 praktiska erfarenheten oftast är i rikt mått representerad i allmännings- 

 styrelserna, så kan det inträffa att den mera teoretiska kunskapen saknas. 

 Man måste även erinra sig, att allmänningsstyrelsernas ledamöter vanligen äro 

 i allmänna värv mycket anlitade män och att de ofta därjämte hava egen 

 omfattande verksamhet, varför deras tid är starkt kringskuren, och den del 

 därav, som de kunna ägna allmänningen, räcker icke till för förvaltningens 

 alla detaljer eller dess utförande. Man måste även taga hänsyn till att många 

 allmänningsskogar hava en avsevärd storlek och ett betydande värde samt att 

 det under och efter övergången till en mera intensiv skogsskötsel och andra 



