SKOGSBESKATTXIXGEX 269 



Jur. lic. P. Jacobsson: Jag skall icke inga på någon polemik emot vad 

 herr Wallmo anmärkte emot föredraget i går ifråga om ^'ä^mlandstaxe^ngen. 

 Beträffande denna \-i\\ jag säga, att jag icke har betänkandet i min hand, men jag 

 har fått det intrvcket att bolagsskogama sköttes bättre än enskilda. Det kan 

 hända, att jag i den delen misstagit mig, men vad jag vill säga är att från 

 min allmänna utgångspunkt kan jag icke se saken på så sätt som herr Wallmo 

 har gjort. Det kan hända, att vårt timmer skulle kunna till följd av kon- 

 kurrens från Ryssland i en framtid icke vara en lönande artikel. Det är 

 just på grund av prisläget i världen som vi skola inrikta vår produktion. 

 Beträffande den resolution, som framlagts, måste man säga beträffande yttrandet 

 att \-irket icke är fast kapital, att det rent ut sagt är en löjlighet. Då man 

 avskiljer fast och löst kapital är det bara en hjälp, som lagstiftningen använder, 

 då den skall beskatta inkomst. Det ^•iktigaste är att det för skogsbnik be- 

 höves kapital, och om detta sedan skall beskattas är en fråga, som bör av- 

 göras med häns\-n till huru beskattningen sker för andra näringsgrenar. Den 

 ena stora frågan enligt detta lagförslag är hur man skall kunna få rättAisa i 

 beskattningen mellan de olika kommunerna. För att nå denna rätt^^sa i be- 

 skattningen måste man också beskatta den växande skogen och för min del 

 finner jag det otvivelaktigt, att man på så sätt tar en fullt rättens beskattning. 

 Professor Davidson har en ypperlig framställning häröver, och han kommer 

 till att det är den årliga tillväxten av skogen som skall beskattas. A andra 

 sidan kan man med mycket stort fog säga att ^■i aldrig kunnat få ett skattesystem, 

 som blir fuDkomligt rättvist. Man måste dock se på verkligheten, då det 

 gäller ett skattesystem, och kan man ^isa att en beskattning pä detta sätt av 

 skogskapitalet kan inverka väsentligt på vårt skogsbruk får man nog rättelse 

 därutinnan. Man far dock lov att tänka på hiu^ lågt lantmännen taxerat 

 sitt lantbruk. Jag skulle för min del helst %"ilja se, att just de orden strykas 

 ur motiveringen till den föreslagna resolutionen och man i stället satte in att 

 här ha vi en ur många synpunkter olämplig beskattningsform. 



Den beskattning, som det här är fråga om beträffande skogen bygger på 

 den principen, att skogsägarna skola hava intresse av de åtgärder, som kom- 

 munen \-idtager, men man kan fråga sig, om verkligen en skogsägare har detta 

 speciella intresse i en kommuns åtgärder. Jordägaren har det i ^•iss mån, 

 men icke skogsägaren. Jag måste vidhålla mitt yrkande. 



Öveijägmästare Uno Wallmo: Jag förstår icke den siste talarens resone- 

 mang. Skogskapitalet blir ju beskattat enligt den inkomst, som härleder 

 sig från detsamma. Det har aldrig ifrågasatts, att icke skogskapitalet i det 

 hänseendet skulle beskattas. Det är endast emot att skogskapitalet skall be- 

 traktas såsom fastighet och såsom sådan beskattas, som jag har opponerat mig. 



Skogschefen A. Nilsson: Överjägmästare Wallmo har vid detta tillfälle 

 som så många andra tagit sig friheten att yttra sig sjTinerligen strängt om 

 bolagens sätt att sköta skogarna. Jag vet icke om det är behövligt att }-ttra 

 något häremot, men jag uppfattar det som en plikt att likväl motsäga honom, 

 då han påstår att bolagen i allmänhet äro sämre skogsvårdare än såväl den 

 enskilde som staten. Hans }ttranden äro på detta område i regel utan sak- 

 ligt stöd. I detta fall har överjägmästare Wallmo åberopat Värmlandstaxe- 

 ringens resultat som stöd för sin uppgift. Jag ^^ll fråga herr Wallmo, om 



20. Sko^STiirtis/jr-eHimgens Tidskrifi joio. Serien A. 



