270 DISKUSSION 



han verkligen anser, att det material ifrån statens skogar i Värmland, som 

 ingår i Värmlandstaxeringens bearbetning, ens tillnärmelsevis har den omfatt- 

 ningen, att man på grund av detta material har någon som helst rätt att sluta 

 sig till beskaffenheten av statsskogarnas skogsvård vare sig det gäller kapital, 

 tillväxt eller annat, eller att man av denna taxering över huvud taget kan 

 sluta sig till skogsskötselns nivå hos de olika här förevarande skogsägare- 

 grupperna. Jag tror icke att så är fallet. Känt är att staten hittills varit 

 skickligare än den enskilde i konsten att spara skogar. Om statens skogar 

 äro mer eller mindre växtliga eller bättre eller sämre skötta än bolagens vill 

 jag icke yttra mig om i detta sammanhang, men däremot vill jag påstå, att 

 de större skogsbolagen, då de dirigera sin skogsskötsel, i regel iakttaga vad 

 skogskunskapen otvetydigt påbjuder. Att dessa bolag sköta sina skogar bättre 

 än hemmansägare, har jag utgått ifrån vara lika självfallen som av ingen med 

 sakskäl motsagd sak, och jag beder få inlägga en gensaga emot vad överjäg- 

 mästare Wallmo i detta stycke yttrat. 



Överjägmästare Uno Wallmo: Ja, det är märkvärdigt, att det alltid skall 

 vrängas bort vad man säger. Det kan väl icke förnekas att det finns en 

 massa bolag, som hastigare eller långsammare spoliera sitt virkeskapital, men 

 å andra sidan har jag framhållit att det även finnes bolag, som spara sitt 

 virkeskapital. Hur kan då den siste talaren uppträda som han gör och vränga 

 bort vad jag verkligen sagt. 



För resten, det var icke jag som frambar Värmlandsskogarna såsom vitt- 

 nesbörd för förhållandet mellan enskilda skogar och statsskogar utan det skedde 

 för att korrigera ett yttrande, som fälldes i går och som gick i fel riktning. 

 I samband därmed erinrade jag, att de allmänna skogarna i Värmland lågo 

 högst beträffande såväl virkeskapital som tillväxt. Beträffande deras skötsel 

 i övrigt har jag icke yttrat mig. Jag anförde blott vad de rena siftrorna 

 visat. Om de äro felaktiga, återstår det att visa det. Lösa påståenden be- 

 visa ingenting. Undersökningarna i fråga ha utförts så noggrant som möjligt 

 och enhgt fullt vetenskapliga metoder. En gång för alla ber jag emellertid, 

 att det icke må läggas mig till last något, som jag aldrig sagt, tänkt eller 

 menat, utan att man må hålla sig till vad jag verkligen sagt. 



Överjägmästare P. O. Welander: Herr ordförande, mina herrar! Det 

 torde vara så med många som med mig, i denna fråga, att vi icke haft tillfälle 

 att tänka oss närmare in i detta förslag. Jag vill därför blott yttra mig om 

 en enda punkt. 



Jag tror, i likhet med vad herr ordföranden framhållit, att vi hava ringa 

 utsikter att kunna undgå fastighetsskatt på skogsvärde. I många kommuner är 

 det ju så, att skogen utgör en huvudsaklig del av befintliga fastighetsvärden, 

 men avverkningarna kunna vara relativt små under flera är, och med enbart 

 skatt på avverkad skog bli kommunens skatteinkomster alltför ojämna, men vi 

 måste bestämt oponera oss emot vad finansministern här har förordat ifråga 

 om beräknandet av ståndskogens värde. Kommitterade föreslogo att det 

 skulle vara det fastighetsvärde på skogen, som man kom till, under förutsätt- 

 ning att skogen underkastades en ordnad förvaltning och skötsel. Enligt vad 

 inledaren, överjägmästaren Wallmo, relaterat har departementschefen i stället 

 förordat den växande skogens avverkningsvärde som grund för beskatt- 



