SKOGSVÄRDSSTVRELSERNA X 29 



komma enligt skiftesstadgans loi §, synes dock ett förtydligande härutinnan 

 måtte besluta att i skrivelse till Kungl. Maj :t anhålla, att vid eventuell för- 

 längning av giltighetstiden för nu gällande provisoriska lagstiftning till ung- 

 skogens skydd, måtte beaktas iniskvärdheten av större klarhet i det ämne, som 

 i motionen berörts. 



Detta förslag avslogs av mötet. 



Uppskattning av skogskapitalets storlek och värdering av skog 

 genom skogsvårdsstyrelse. Skogsvårdsstyrelsen i Kalmar läns norra lands- 

 tingsområde hade hemställt (motion nr 5) om ett uttalande huruvida det kan 

 anses lämpligt och önskvärt, att styrelsen genom sin personal är skogsägare 

 behjälplig med i^ värdering av genom styrelsens försorg utstämplade virkes- 

 poster, 2) uppräkning av skog å egendomar samt uträknande av virkeskapita- 

 let, 3) värdering av skog å egendomar. 



Utskottet n:o 3 framhöll, att det visserligen icke kunde dela motionärens 

 uppfattning, att en god skogshushållning skulle vara omöjlig att införa på 

 mindre skogar, beträffande vilka berörda primäruppgifter saknas, men det 

 torde ligga i öppen dag. att en tillförlitlig kännedom om virkesförrådets storlek 

 och sammansättning är av största vikt för all rationell skogsskötsel. Med fog 

 kan alltså anses, att det ingår i skogsvårdsstyrelsernas uppgifter, sådana dessa 

 angivas i § 4 Kungl. Förordningen den 24 juli 1903 angående skogsvårdssty- 

 relser, att i möjligaste män verka för att skogsägare låta taxera sina skogar. 

 Emellertid torde det endast för ett fåtal styrelser vara möjligt att tillhanda- 

 hålla personal för berörda ändamål. Utskottet vill i sammanhang härmed fram- 

 hålla, att då skogstaxeringarna obestridligen allra närmast tjäna det enskilda 

 intresset, styrelsernas personal icke böra med dylika arbeten sysselsättas och 

 framför allt de till styrelsernas Aerksamhet anslagna medlen icke därtill använ- 

 das, därest det i någon mån sker på bekostnad av uppgifter, som ligga det all- 

 männa närmare. 



Gäller detta senare i fråga om skogstaxeringar, så gäller det uppenbarligen 

 i ännu högre grad beträffande värderingar. Härtill kommer, att styrelserna 

 icke i annat än undantagsfall torde disponera annan härför kvalificerad arbets- 

 kraft än länsjägmästarna, vilkas tid helt visst alltid kan komma till användning 

 för göromål, som mera direkt äro skogsvårdsstyrelserna ålagda. 



Mötet beslöt att icke göra något vidare uttalande i ärendet. 



Gemensamt stämpelmärke för skogsvårdsstyrelserna. Med anledning av 

 motion av skogsvårdsstyreLen i (Jstergötlauds läns iandsiingsomräde (nr 17) 

 och hr W. Dybeck m. fl. för läns jägmästarnas förening (motion nr 20) före- 

 slog utskottet n:o 3. att om.budsmötet uttalar sig för önskvärdheten av ett ge- 

 mensamt stämpelmärke för skogsvårdsstyrelserna; att mötet, därest först- 

 nämnda hemställan godkännes, uppdrager åt en kommitté av 3 personer att ut- 

 arbeta förslag till dylikt gemensamt stämpelmärke; att granskningen och god- 

 kännandet av detta förslag anförtros åt förvaltningsutskottet; att till ledamöter 

 i den föreslagna kommittén utses, greve Henning Wachtmeister, länsjägmästa- 

 ren Wilh. Dybeck och länsjägmästaren Emil Palm; samt 



att vad i övrigt i ifrågavarande motioner yrkats icke måtte till någon om- 

 budsmötets åtgärd föranleda. 



Mötets beslut blev i enlighet härmed. 



