82 X RIKSDAGEN 



Vid övervägande av de ifrågavarapde framställningarna och under gemen- 

 sam beredning med övriga departementschefer har jag kommit till den upp- 

 fattningen, att något måste göras för att mera effektivt bispringa statens be- 

 fattningshavare i deras ekonomiska betryck och därvid i första rummet dem, 

 vilka under de gångna åren fått i högre grad än andra själva bära förlusten 

 av en stor del av lönernas realvärde. Ju längre dyrtiden varar, desto tyd- 

 ligare framstår detta som en nödvändighet. 



En åtgärd, som därvid främst synes böra vidtagas, är den, att nuvarande 

 maximigräns för den avlöning, vara dyrtidstillägg utgår, eller 7,200 kronor 

 per år, avsevärt höjes. Sättes maximigränsen till 15,000 kronor i stället för 

 7,200 kronor, komma med ytterst få undantag alla statstjänstemän i åtnjutande 

 av dyrtidstillägg å hela sin avlöning. Kostnaden för en dylik utsträckning 

 av dyrtidstilläggen är också överkomlig; den har vid nu gällande grundtal 

 och med bibehållande i övrigt av bestämmelserna rörande dyrtidstilläggens 

 beräkning ansetts belöpa sig till omkring 1,500,000 kronor. 



Vad beträffar de framförda kraven på grundtalets bestämmande till det be- 

 lopp, som anger prisstegringen, utan avdrag för den niondel därav, som nu 

 utgör skillnaden mellan prisstegringssiffran och grundtalet, synas mig skäl icke 

 föreligga att nu frångå den princip, som ligger till grund för ifrågavarande 

 begränsning av grundtalet, eller att i varje fall åtminstone någon del av dyr- 

 tidsbördan skall bäras av tjänstemännen själva. 



Vidkommande slutligen de anmärkningar, som riktats mot den avsevärda 

 begränsningen av dyrtidstillägget å högre lönebelopp än 100 kronor i må- 

 naden, synas mig dessa, sedan en viss stabilisering av dyrtidsläget inträtt 

 vara mera berättigade än förut. Jag tvekar icke heller att tillstyrka en höj- 

 ning av den procent, efter vilken dyrtidstillägget å belopp över 100 kronor 

 i månadslön beräknas. Vid avvägande av den höjning, som här skulle kunna 

 ifrågakomma, har det för mig framstått som en bjudande nödvändighet att 

 tillse, att andra lika berättigade krav icke få stå tillbaka för kravet på höjda 

 löner åt tjänstemännen. I betraktande härav och med hänsyn tagen till sta- 

 tens högst bekymmersamma finansiella ställning kan jag icke se någon utväg 

 att höja dyrtidstilläggen för lönebelopp över 100 kronor i månaden, vilka nu 

 utgå efter ett procenttal lika med en tredjedel av grundtalet, mera än till ett 

 procenttal, som motsvarar hälften av grundtalet. Med nuvarande grundtal 

 av 141 skulle en dylik ökning, innefattande jämväl befattningshavare med 

 högre lön än 7,200 kronor, betyda omkring 26 miljoner i merutgift. 



Provisorisk förhöjning av dagtraktamentena i resereglementet. 

 I prop. n:r 43 föreslår Kungl. Maj:t att dagarvodena må utgå med 24 kr. i 

 första klassen i resereglementet, 22 kr. i andra, 19 kr. i tredje, 15 kr. i 

 ijärde, 12 kr. i femte och 9 kr. i sjätte klassen. 



Med avslag av i frågan väckt motion (se nedan) har riksdagen bifallit 

 Kungl. Maj:ts förslag att gälla dock först från i mars i()2o. 



MOTIONER I SKOGS= OCH JORDFRAGOR M. M. 



Uthålligt skogsbruk å enskildes skogar. Hr C. Lindhagen (första 

 kammaren, motion n:r 140) yrkar, att riksdagen ville hemställa, att rege 

 ringen, utan avseende å skogslagstiftningskommitténs uppfattning, måtte sna- 



