94 X LITTERATUR 



och beständen värderades, varvid skogen under 40 års ålder värderades efter 

 kostnadsvärden med ränta på ränta efter 3 % , varpå utjämning verkställdes 

 grafiskt. Såsom resultat erhöllos de räntabilitetsprocenter som återgivas nedan. 



Högsta värdet på procenten nåddes alltså vid resp. 70, 80 och 90 år å 

 resp. Bon. I, Bon. II och Bon. III. 



En specialundersökning över procenten normalt ingående friskt stamvirke 

 vid olika omloppstider har givit vid handen, att maximum inträder vid resp. 

 80, 90 och 100 år på de ovannämnda boniteterna, och vid dessa senare 

 omloppstider inträder likaledes den högsta värdeproduktionen. Detta har 

 givit Holland anledning föreslå en förlängning av omloppstiderna till något 

 över den tidpunkt, då den högsta räntabiliteten uppnås, varför han anser 

 omloppstiderna å de ifrågavarande områdena böra sättas till följande antal år: 



Bon I Bon II Bon III Bon IV 



7 5 år 90 år 90 år 100 år 



S. P. 



Bodenverbesserungen öder Waldrodungen? Ph. Flukv. Schweizeri- 

 sche Zeitschrift fiir Forstwesen, 70, 1919, sid. 117 — -124, 139 — 155. 

 Uppsatsen ger en god inblick i lantbrukets och skogsbrukets konkurrens 

 med varandra, vilken särskilt under krigstiden blivit aktuell i Schweiz. Se- 

 dan en lång tid tillbaka har därstädes en ivrig strävan gjort sig gällande att 

 öka den odlade landarealen. Under världskriget blev denna strävan ännu 

 betydelsefullare på grund av den livsmedelsbrist, vilken här som annorstädes 

 uppstod. Nya arealer åker och betesmarker kunna erhållas på två sätt: ge- 

 nom att kultivera myrmarker eller andra ekonomiskt utnyttjade arealer el- 

 ler genom uppodling av skogsmark. Beträffande det sistnämnda har en viss 

 konflikt yppat sig mellan lantbrukets och skogsbrukets representanter. Flurv 

 visar med siffror upp, att en uppodling av skogsmark i genomsnitt ställer sig 

 dubbelt så dyr, även om det befintliga beståndets värde dragés från odlings- 

 kostnaden, som uppodling, av myrmark. För den förra proceduren beräknar 

 Flurv 6000 franc per har, för den senare 3000 francs, allt överslagsberäk- 

 ningar. Han framhåller vidare, att den skogsmark, som man i allmänhet 

 önskar uppodla, mången gång blir en ganska svagt produktiv mark som åker, 

 medan den som skogsmark förmår bibehålla en nöjaktig produktivitet. Han 

 betonar därför nödvändigheten av att göra ingående markundersökningar, in- 

 nan man bestämmer sig för att omvandla en skogsmark i åker. Skogens 

 allmänna betydelse för landet framhålles, liksom omöjligheten av att hastigt 

 gottgöra vad en välment men missriktad jordpolitik kan förorsaka, när det 

 gäller avverkning av befintliga skogar. Flurv framhåller till sist. att först se- 

 dan lantbruket genom ökad intensitet i driften och genom uppodlande och 



