LITTERATl R X 97 



handlats på ovan angi\-na sätt, bearbetades efter olika metoder. A den 

 första avmejades Ijimgen och jorden luckrades med hacka. A den andra av- 

 mejades blott ljungen. A den tredje inplanterades gråal. på den fjärde blev 

 Ijtmgen avlägsnad, marken upphackad och besådd med perenna lupiner samt 

 \-mpad med nitragin. X:r 5 förblev orörd, n:r 6 besåddes med ginst. I n:r 7 

 blev ljungen endast betäckt med tjockt lager tallris, i n:r S med ris av ginst. 



Resultatet av försöket, som inspekterades varje år t. o. m. 1919, ^^sade 

 att granarna voro så gott som okänsliga för enbart gödslingen. Ej heller 

 ljungen försvann efter gödslingen så som man hade väntat. Däremot voro 

 alarna bättre på de gödslade parcellerna och torde kunna inverka även på 

 granen. Liknande redde sig försöken med lupiner och ginst. Här S}-ntes 

 ljungen på de gödslade jtoma försvirma och granarna ha fått frisk färg och 

 skjuta kraftiga skott. Allra bäst lyckades emellertid försöket att täcka ljungen 

 med tallris eller ginstris. Här hade granen överallt fått en mörkgrön färg 

 och hade årsskott av 47 cm:s längd. Att märka är att ifråga om försöken 

 med ris var resultatet fullkomligt lika på de ogödslade och de gödslade par- 

 cellerna. 



Om det instruktiva försöket gjorts till föremål för ingående markundersök- 

 ningar, skulle säkerligen intressanta resultat emåtts. Beträö'ande risets gynn- 

 samma inverkan på marken föreligga i vån land som bekant talrika erfaren- 

 heter. O. T — >i. 



Skogspolitik och skogsstatistik. 



Ett outnyttjat fält för svensk företagsamhet. Framtidsutsikter för Sibi- 

 riens handel och Industri. Svensk export 11)19, h. 20, 

 Om skogsbruket säges här: »En stor och praktiskt taget orörd rikedom 

 ligger i Sibiriens oerhört %-idsträckta skogar. Utefter järnvägarna ha de dock 

 bli>-it skövlade och vanskötta, då bönderna icke vidtagit någia åtgärder för 

 tryggande av återväxten. Ingen expon eller ens ett systematiskt utnyttjande 

 av skogen torde bli möjlig, förrän järnvägsnätet utsträckts över hela landet. 

 och särskilt järnvägen i nordvästra Sibirien, som skall förbinda Tobolsk med 

 Vita havet, blir färdig. Under mellantiden finns alltid tillräckligt med tim- 

 mer for befolkningens och järnvägarnas behov. Såsom bränsle användes å 

 lokomotiven träkol och på sista tiden även ved. Stenkol har ännu icke 

 kommit till användning i någon större utsträckning. » 



G. K. 



Skovbruget i de krigsferende Lande under Krigen. »^ ^^ . Mollkk. 

 Dansk Skovförenings Tidskrift 1919, h. 2. 



(jenom krigsutbrottet avbröts med ett slag många viktiga handelsvägar. 

 Europa delades i tre olika onxråden : Västeuropa, Mellaneuropa och Osteuropa, 

 mellan vilka endast några neutrala länder samt Norra Ishavet tönnedlade en 

 föga effektiv förbindelse. I synnerhet för trävaruhandeln medförde denna 

 isolering en fullkomlig katastrof, som delvis även återverkade på skogarna. 

 Dessa finge även sitta hårt emellan i krigszonerna: de nedhöggos för att förse 

 hären med virke eller av taktiska skäl, dessutom ödelades hela landområden 

 genom artillerield och skogsbrand. 



Tysklands årliga konsimation av trävaror utgjorde före kriget 42,7 milj. m •, 

 varav 28 milj. importerades (därav från Ryssland 50,; % . från Ö.sterrike-Ungern 



