124 X SKOGS ADMINISTRATIONEN 



Det kan synas mången vara en stor summa, om i dylika förvaltningspremier 

 årligen skulle utgå 100,000 kronor, men därvid bör beaktas, att det gäller 

 ett affärsdrivande verk, som 1918 lämnade staten ett driftöverskott av 

 41,620,000 kronor. Om vi icke taga alldeles fel, något som vi ha väl grund"d 

 anledning antaga icke vara fallet, kan denna inkomstsiffra, om statsmaktein;; 

 förstå att på rätt sätt elda och entusiasmera skogsstatens tjänstemän, lätt 

 nog ökas med ett ganska stort antal millioner och vi äro förvissade om, act 

 det belopp, som nyss nämndes som förvaltningspremie, skall återvinnas av 

 statsverket mångfaldiga gånger. 



Ett rättvist och likformigt utdelande av förvaltningspremierna förutsätter 

 självfallet en noggrant genomtänkt och utarbetad instruktion för den ut- 

 delande nämnden, vari vederbörlig hänsyn tages till de faktorer, som på 

 längden här äro avgörande för ett ekonomiskt framgångsrikt skogsbruk. Det 

 kan naturligen ej vara oss möjligt att här framlägga ett slutgiltigt förslag- 

 till en sådan instruktion, men det borde vara lämpligt att i största korthet 

 beröra de huvudsynpunkter, som synes oss vid utarbetandet av en sådan vara 

 vägledande. 



Först och främst gäller det att noga fasthålla att skogsvården ej gäller 

 ögonblicket utan en lång följd av år. Främst böra de mark- och bestånds- 

 vårdande åtgärder, som genom åren göra reviret givande, belönas, då de klokt 

 och med ekonomisk blick planlagts och genomförts. Emellertid är det ej 

 blott skogen som sådan, som bör vårdas, utan hänsyn bör ock tagas till hand- 

 havandet av det levande material på vars förefintlighet skogsvården dock 

 ytterst blir beroende. \'i mena sättet, på vilket inom reviret belägna torp, 

 skogsarbetareboställen med mera handhafts.- 



Mycket stor hänsyn bör uppenbarligen också tagas till vad vi skulle vilja 

 kalla den ögonblickliga ekonomiska skötseln. Därmed förstå vi alla skogs- 

 arbeten, främst avverkningarnas och utdrivningarnas ledning och utförande. 

 Detta ej blott i den mån, att dessa gjorts klokt och praktiskt, utan ock att 

 revirförvaltaren förmått tillpassa sig efter köparnas behov och önskningar 

 i den mån ett sådant tillpassande för staten medfört ökade priser å det salu- 

 bjudna virket. 



I det föregående ha vi av ovan anförda grunder helt fäst oss vid revir- 

 förvaltarnas löneförhållanden. Nödigt är emellerid att med utgångspunkc i 

 de förslag, som för dessa framlagts även angiva vilka konsekvenser dessa 

 synas oss medföra med hänsyn till så väl under- som överordnad personal. 

 Vi anse oss därvid dock endast behöva behandla å ena sidan kronojägarna, 

 å andra sidan över jägmästarna och byråcheferna i domänstyrelsen, då vi för 

 övriga fåtaliga grader icke ha något väsentligt att invända mot det sätt, på 

 vilket de av kommittén inordnas i lönesystemet. 



Beträffande krono jägarna vilja vi tillstyrka domänstyrelsens förslag angå- 

 ende deras löneförmåner, dock vilja vi härvid liksom beträffande revirför- 

 valtarna kraftigt betona nödvändigheten av en omreglering av nu utgående 

 rese- och dagtraktamenten i sådan riktning, att de i möjligaste mån täcka de 

 verkliga utgifter, utöver vad vistelse i hemmet skulle medföra, som vederbö- 

 rande få vidkännas, men ej lämna en betydande vinst av sportelnatur. Granskar 

 man hur saken nu i verkligheten gestaltar sig, skall man finna, att en alldeles 

 abnormt stor procent av krono jägarnas inkomster härröra av dessa dagtrakta- 

 mentsersättningar, något som icke kan vara förenligt med ett sunt och riktigt 



