134x SKOGSADMINISTRATION 



Domänstyrelsen anmodat överjägmästarna i Umeå och Västra distrikten att träda i förbin- 

 delse med skogsvårdsnämnd och skogsvärdsstyrelser för att söka åstadkomma gemensamma 

 skäliga^ uppköpspriser oberoende om kotten levereras till kronan, skogsvårdsnämnd eller 

 skogsvårdsstyrelse. 



KASSA- OCH BOKFÖRINGSFRÅGOR. 



Likvidering av virke till kronans enskilda flottleder. Sedan flottledsingenjören P. 

 Silfverbrand, med förmälan, dels att enligt Kmigl. domänstyrelsens skrivelse N:r S. I: 778 

 den 3 maj 1913 sådant virke, som utstämplas från kronans skogar till flottledsbyggnader i 

 kronans enskilda flottleder, icke skall betalas, utan endast av jägmästaren antecknas, samt 

 i flottledsingenjörens årsredogörelse angivas till mängd och rotvärde, dels att vederbörande 

 revirförvaltare i skrivelse till honom begärt likvid för sådant virke, hemställt om förhäll- 

 ningsorder härutinnan, har Domänstyrelsen med anledning härav föreskrivit att, där kronans 

 enskilda flottleder skola insynas såsom allmänna, från kronans skogar erhållet virke skall 

 betalas till respektiv revir och anslag härtill begäras. 



LAGAR OCH FÖRORDNINGAR. 



Domänstyrelsens utlåtande över Skogsvårdsstyrelsens i Stockholms län und. framställ- 

 ning om proposition rörande tillfällig lagbestämmelse till skydd för skogar i havs- 

 bandet. Hos Eders Kungl. Maj:t har skogsvårdsstyrelsen i Stockholms län på anförda skäl 

 hemställt, att Eders Kungl. Maj:t — »oberoende av om lagen den 13 juni 1919 om till- 

 fälliga åtgärder lill förekommande av skövling av skog å fastighet i enskild ägo av Eders 

 Kungl. Maj:t anses böra prolongeras» — måtte för riksdagen framlägga proposition om pro- 

 visorisk lagstiftning för skogar i exponerade lägen eller att förenämnda lag den 13 juni 

 1919 måtte, därest densamma erhölle förlängd giltighetstid, kompletteras med en paragraf 

 av följande lydelse: 



»Där på grund av belägenhet i havsbandet förhållandena äro sådana, att det måste befa- 

 ras, att i händelse av ovarsam avverkning av befintlig skog, återväxt skulle omöjliggöras 

 eller ock återväxt, som kunde förväntas uppkomma, skulle bliva oskäligt sen eller under- 

 haltig, må pä framställning av skogsvårdsstyrelse Kungl. Maj:ts befallningshavande förordna 

 att a dylika fastigheter avverkning av skog ej får äga rum, i fall den strider mot grunderna 

 för en god skogsvård eller fastigheten därigenom skulle komma att lida brist på behövlig 

 skog efter ortens förhållanden.» 



Genom nådig remiss den iS december 19 19 anbefalld att liäröver avgiva underdånigt ut- 

 låtande far Domänstyrelsen, med återställande av remissakten, i underdånighet anföra föl- 

 jande. 



Skogsvardsstyrelsen i Stockholms län synes ha grundat sin förevarande framställning på 

 viss del av det förslag om särskilda bestämmelser angående skyddsskogar och skogar i ex- 

 ponerat läge, som framlagts i del i av 191 1 års skogslagstiftningskommittés betänkande 

 och den fara, som för Aissa skogar av dylikt slag, särskilt skogar i havsbandet, kan upp- 

 stå under den tid, som kan komma att förflyta intill dess en lagstiftning i nyssnämnda för- 

 slags syfte eventuellt blir genomförd. Styrelsen anser för sin del fog finnas för den av 

 skogsvårdsstyrelsen sålunda uttalade farhågan och att det vore behövligt att en interimistisk 

 bestämmelse, i a^■vaktan på en definitiv lag bjöde skydd för skogar av ifrågavarande art. 



Uti skogslagstiftningskommitténs betänkandes första del träffas under förslaget till lag angå- 

 ende vård av enskildas skogar uti §§ g — 11 förslag till särskilda bestämmelser angående skydds- 

 skogar i exponerade lägen. Därvid omnämnes uti 9 § mom. 1 sådana skogar, för vilka 

 lägen angående skyddsskogar sedan den 24 juli 1903 är gällande. Uti samma paragraf 

 mom. 2 omnämnas ej blott sådana speciella skogar, för vilka skogsvårdsstyrelsen nu hem- 

 ställer om tillfällig lagstiftning utan jämväl skogar »på höjder eller eljest särskilt exponerat läge» 

 samt skogar med svagare reproduktionsförmåga, av låg bonitet o. s. v. Skogsvårdsstyrelsens 

 törevarande hemställan innebär sålunda endast att en viss kategori, nämligen skogar i havs- 

 bandet, av de i berörda mom. 2 omförmälda skogarna skulle bliva föremål för tillfällig lag- 

 stiftning. För Stockholms läns vidkommande, likasom för de flesta kustläns, är helt visst 

 den art av exponerade skogar, som träffas i den yttre skärgården, särskilt i behov av skydd 

 för forcerade avverkningar. Men så väl i Stockholms som andra län finnes innanför den 

 yttre skärgården belägna skogar å höjder eller särskilt svaga marker, som äro i ej mindre 

 behov av skydd mot ovarsamma avverkningar än nämnda skärgårdsskogar. Domänstyrelsen 

 har härmed velat framhålla, att en tillfällig lagstiftning i av skogsvardsstyrelsen angiven rikt- 



