138 X TOR JONSON 



största delen överårigt och trögväxande samt i starkt behov av att komma bort 

 för att efterträdas av mera produktionskraftiga ungskogar. Av många orsaker 

 har emellertid avverkningen skett på så sätt, att i början endast det grövsta 

 och bästa uttogs, varefter, i mån av förbättrade pris, allt klenare och sämre 

 virke kunde medtagas, dock alltid så att det sämsta ständigt måste lämmis 

 kvar på grund av bristande avsättningsmöjligheter. 



Vårt nuvarande norrländska virkesförråd består sålunda i stort sett av de 

 sämsta resterna av det gamla urskogsförrådet och v,ad värre är: äterväxt har 

 i endast ringa utsträckning infunnit sig i det avverkades ställe. Närmaste 

 framtiden för våra norrlandsskogar kommer sålunda att karaktäriseras därav, 

 att arbete och betydande kostnader måste nedläggas för att på mer eller mindre 

 konstgjord väg draga upp ny skog i stället för den, som vi under de sista 

 50 å 75 åren exporterat. 



Längre söderut ställa sig förhållandena något annorlunda. Visserligen har 

 även här de förbättrade kommunikationerna medfört exploatering av urskogs- 

 områden, som förut varit oåtkomliga, men lika ofta ha samma kommunikatio- 

 ner och de stegrade virkesprisen givit upphov till en hänsynslös rovhuggning 

 av medelålders och yngre bestånd i sin bästa växtkraft. I dessa trakter är 

 emellertid föryngringsproblemet i regel löst, ej minst genom 1903 års skogs- 

 lag med dess inrättande av skogsvårdsstyrelser, vilka under sin 15-åriga verk- 

 samhet hunnit göra den allra största nytta. Naturligtvis behövas även i dessa 

 delar av landet alltjämt skogsodlingskostnader nedläggas i den mån avverk- 

 ning sker liksom också för tillvaratagande av våra nu improduktiva »svältor», 

 »ljunghedar», »fäladsmarker» och skräpskogar, men z^ad som här bäst behöves 

 är skydd åt den unga och medelålders skogen under dess kraftigaste tillväxtår 

 så att avkastningen från skogarna med tiden kan bli ekonomiskt tillfreds- 

 ställande. 



Det må tillåtas mig illustrera denna fordran på ungskogsskydd med ett par 

 alldeles lärska siffror från en av Skogshögskolans demonstrationsskogar 

 (Kloten). Beståndet ökar där sitt värde genom tillväxt med följande belopp 

 pr hektar 



Ålder 20 40 60 80 100 år. 



\'är(ietillväxt pr hektar 17 45 67 76 78 kronor. 



Om nu skogen avverkas innan den hunnit avsiitta de starka tillväxterna i 

 senare medelåldern kan ju medelavkastningen från marken aldrig uppgå till 

 någon större höjd, vilket synes av följande siffror 



Avverkningsålder 20 40 ()0 80 100 år. 



Medelavkastning pr år och hektar 

 (brutto) 2,35 17 30 41 48 kronor. 



Denna behövliga sparsamhet med den tillväxtkraftiga skogen 1 och för ernå- 

 ende av förbättrad avkastning inverkar emellertid så, att det på skogen stående 

 virkesförrådet och dess värde måste vara betydligt större ju längre avverk- 

 ningen uppskjutes, d. v. s. ju längre omloppstid som användes, vilket kau 

 illustreras sålunda: 



Avverkningsålder 40 60 80 100 år. 



Visikesförråd / massa nr' 38 68 98 124 m^. 



pr hektar | värde kr 278 527 876 1,254 kronor. 



