SKOGSBESKATTNIXGEN X 139 



D. v. s. att vi för att få 41 kronors brmtoinkomst (80 år) behöva ha stående 

 98 kubikmeter pr hektar medan 38 kubikmeters kapital (40 år) endast giva 

 17 kronor i avkastning. 



Vi ha nu i många år avverkat våra skogar långt utöver den årliga till- 

 växten, d. v. s. vi ha minskat ned vårt virkesförråd med varje år och sam- 

 tidigt minskat tillväxten. Detta måste naturligen taga ett slut och vårt första 

 miil nidste bli, att genom skogsodling upprätta nya skogar i urskogarnas ställe 

 samt att åter höja produktionen genom sparsamhet såväl med de redan befint- 

 liga som med de nyuppdragna, växtkraftiga bestånden. 



Även med rätt blygsamma fordringar på skogsvård och på en förökad skogs- 

 4)roduktion vill jag för egen del hålla före, att vi behöva bringa upp vårt 

 växande virkeskapitals värde till minst det dubbla mot nu. 



Angående detta i korthet skisserade framtidsprogram för skogarna råder 

 ingen som helst meningsskiljaktighet och har riksdagen för sin del i princip 

 godkänt detsamma genom antagande dels av 1903 års återväxtlag dels genom 

 1918 års lag om skydd för växtlig skog, vilken senare lag visserligen är provi- 

 sorisk men torde den kanske redan nästa år i utvidgat skick bliva antagen som 

 ett verksamt medel till våra skogars bevarande och restaurerande. 



Xär nu riksdagen, understödd av en enhällig folkmening stiftar skogslagar 

 för våra skogars förbättrande och skogsproduktionens höjande, så vilja vi här 

 söka utreda i vad mån den nu föreslagna skattelagstiftningen verkar be- 

 lordrande eller hämmande på det mål skogslagstiftningen för sig uppställer. 



Tyvärr måste jag då redan från början betona, att därest det nu förelig- 

 gande kommunalskatteförslaget blir upphöjt till lag, så kommer detsamma att 

 på ett mycket olyckligt sätt motarbeta det mål, som skogslagstiftningen avser 

 jtt befordra. För skogsbrukets vidkommande skall enligt Kungl. Maj:ts för- 

 slag skatterna uttagas dels genom fastighetsskatt, baserad på ett skogarna 

 äsatt taxeringsvärde dels också genom en inkomstskatt, baserad på den från 

 skogen deklarerade inkomsten Av dessa beskattningsformer är det den 

 föreslagna formen för fastighetsbeskattningen, som uppväcker de allvarligaste 

 farhågor, medan jag endast har ett par mindre väsentliga anmärkningar mot 

 sättet för inkomstskattens beräknande. 



Fastighetsskatten har i Kungl. proposition betecknats som en intresseskatt, 

 motiverad med det större eller mindre intresse fastigheten skulle ha av de på- 

 kostade kommunala anordningarna. I vad mån detta motiv kan vara bärande 

 för andra fastighetsobjekt, vill jag alldeles lämna därhän, men när man för- 

 söker att analysera skogsbrukets intresse av sådana kommunala inrättningar 

 som skolor, sjukvård, fattigvård m. m.. kan man ej finna annat, än att sam- 

 manhanget mellan värdet av växande skog och primärkommunens välfärds- 

 anordningar är ytterst lösiigt. Detta beror ju därpå att skogsbrukets behov 

 av mänskliga arbetskrafter är så ytterst ringa, jämfört med andra näringars. 

 Även med våra intensivast bedrivna skogsbruk, kan man ej beräkna behovet 

 av fast arbetarstam till mera än en familj på 50 å 100 hektar och på de exten- 

 sivare långt mindre t. ex. en familj på 200 å 300 hektar. 



I det stora flertalet fall disponerar för övrigt vårt svenska skogsbruk ej 

 alls eller endast i ringa grad egna arbetskrafter, ty mesta arbetet bedrives vin- 

 tertid med överskottskraft från jordbruket, som då vilar. I de större skogs- 

 trakterna är denna tillfälliga arbetskraft ej ens boende inom kommunen utan 

 kommer som säsongarbetskraft från tätare befolkade jordbrukskommuner, vilka 



