144 X TOR JONSON 



delbar skogsavkastning- och bestämmes då hela skogens viirde helt och hållet 

 av ortens pris på de olika sortimenten (realisations- eller skövlingsvärdet). 



Xu ligger saken så, att med nuvarande höga räntefot på 6 å 7 % samt 

 topp-priser på virke så ligger ofta skövlingsvärdet flere gånger högre än ut- 

 hålliga avkastningsvärdet, men i samma mån räntefoten sjunker eller skogs- 

 avkastningen genom varaktigt stigande virkespris ytterligare ökas, så kan 

 skillnaden mellan avkastningsvärde och skövlingsvärde nedgå. 



\'ad som nu speciellt intresserar är, i vad mån Kungl. Maj:ts förslag avser 

 eller kommer att leda till att skogarna taxeras till sitt uthålliga avkastnings- 

 värde eller till det ofta flerdubbelt högre skövlingsvilrdet (realisationsvärdet). 



I lagtextens § 7 stadgas härom, att »värdet efter ortens pris (»allmänna 

 saluvärdet») skall ingå som taxeringsvärde. I och för sig är detta föga upp- 

 lysande, ty man kan urskilja ett slags saluvärde, baserat på tänkt uthålligt 

 skogsbruk, vilket mest kommer till användning vid de fåtaliga mycket stora 

 skogsköpen samt ett annat saluvärde vid tänkt omedelbar realisation, ett värde 

 som ofta användes vid de ytterst talrika spekulationsköpen i mindre skogs- 

 egendomar. Genom att dessa senare köp äro de ojämförligt vanligaste och 

 därför liggande närmast till hands som jämförelsetal för taxeringsnämnderna, 

 när ortens pris på skogsegendomar skall bestämmas, så kan man med största 

 sannolikhet draga den slutsatsen, att de vid högkonjunkturer uppjobbade egen- 

 domsprisen i mycket hög grad torde komma att läggas till grund för fastig- 

 hetstaxeringen av skog, d. v. s. skövlingsvärdet har större utsikter att slå 

 igenom än det legitima avkastningsvärdet, varom nämnderna har långt mindre 

 kännedom. Detta är för övrigt desto mer att befara, som förslagets anvis- 

 ningar vid taxeringen mycket väl kunna tolkas i sådan riktning. Å sid. 33 

 läses nämligen: Jldare skall beaktas tillgängen pu skog och dennas beskaffen- 

 het, zxirvid virkestillgången uppskattas med hänsyn till ortens priser för 

 olika slags virke å rot. den antagliga virkesmängden i olika äldersbestånd och 

 virkes sia g m. m. 



Så långt peka anvisningarna på helt enkelt rena skövlingsvärdet. men sedan 

 tillägges i nästa punkt: Skogens värde skall inga i taxeringsz^^rdet med sitt 

 fulla belopp, men det är skogens värde i handel och vandel under förutsätt- 

 ning av normal skötsel och fortsatt skogsbruk och icke dess värde vid full- 

 ständig realisation, som skall uppskattas. 



Denna sista punkt läst ensam tyder återigen på att lagens avsikt är, att 

 jämväl låta värdet vid uthållig skogsskötsel i någon mån komma till sin 

 rätt, ehuru även här uttrycket »i handel och vandel» för tanken in på rena 

 avverkningsvärdet, som tyvärr ännu dominerar i »handel och vandel». 



I dessa anvisningar pekas sålunda samtidigt på två mot varandra så full- 

 ständigt stridande värden som avkastningsvärdet vid uthålligt bruk och sköv- 

 lingsvärdet vid omedelbar avverkning, och är det sålunda fullständigt omöj- 

 ligt att ur anvisningarnas ordalydelse draga några som helst slutsatser i vad 

 riktning en ny fastighetstaxering bör eller kommer att gå. 



Därest emellertid taxeringsmyndighet såsom antagligast är, söker åsätta 

 skogen det värde, som dels för en icke fackman ligger närmast till hands dels 

 anvisas i första punkten, nämligen sammanlagda saluvärdet av samtliga träd 

 på rot, så kommer ofta, enligt vad förut visats, den verkliga nettoavkastningen 

 att röra sig om c:a 2 % av detta värde, medan i förslaget upptages en skatte- 

 repartition med 3 % av samma värde, d. v. s, hälften mera än den sannolika 



