146 X TOR JONSON 



varje ny taxering skulle fordra en stor skolad tjänstemannastab och oöver- 

 komliga kostnader. Och förresten, även om skogstillgångarna äro kända, huru 

 många nämnder vcre kompetenta att åsätta dessa tillgångar ett ens närmelse- 

 vis riktigt avkastningsvärde? 



Inför dessa påpekade olägenheter med beskattning av den växande skogen 

 samt svårigheten för nämnderna att åsätta riktiga värden har jag dristat mig 

 att här nedan närmare utforma det av alla skogsintresserade (Domänstyrelsen. 

 Skogsägareförbundet m. fl.) förordade förslaget att lämna själva växande 

 skogen fri från kommunalbeskattning och i stället, om så behöves, lägga skatt 

 på enbart skogsmarken. Denna beskattningsform är nämligen i motsats mot 

 Kungl. Maj:ts förslag verkligt uppfostrande i skogslagens anda, i det den 

 uppmuntrar eller rent av framtvingar att skogsskötsel bedrives på all därtill 

 tjänlig mark, vartill kommer, att sådana taxeringsanvisningar kunna uppställas 

 och utan större svårighet tillämpas, att beskattningen blir i mycket hög grad 

 jämn, objektiv, fri från orättvisor samt lätt kontrollerbar för såväl skogs- 

 ägaren som högre taxeringsinstanser. Då denna taxering dessutom skulle 

 grunda sig på sådana oföränderliga faktorer som arealen skogsmark och 

 dennas bördighet, så skulle vid förnyade taxeringar endast vissa prisjämk- 

 ningar behöva företagas, medan själva stommen, bestående i arealbestämning 

 och markens klassificering skulle kunna klareras en gång för alla, om den 

 nämligen kunde tänkas bli tillfredsställande gjord redan från början. 



FTjr att bilda en ej alltför svag stomme för de verkliga skogssocknarnas 

 ekonomi bör denna fastighetsbeskattning av skogsmarken läggas så hög eller 

 eventuellt ingå med så högt repartitionstal, som överhuvud kan anses skäligt, 

 utan att skatten blir alltför betungande för sådana skogsägare, som på grund 

 av brist på huggbar skog sakna inkomst från sina utmärker. Någon skillnad 

 i repartitionstal för mark till husbehov och mark, alstrande skog till avsalu 

 kan ju med detta förslag ej gärna komma ifråga och försvinner därmed ännu 

 en i Kungl. prop. befintlig svårighet, nämligen skogens uppdelning mellan 

 dessa båda kategorier. Huru högt repartitionstal, som för markvärdet skall 

 väljas, sammanhänger allt för intimt med övriga beslutade skattereformer för 

 Att på detta stadium kunna fixeras. Emellertid torde en dylik beskattning 

 av marken kunna utan större olägenhet läggas så, att detta taxeringsvärde 

 1 många lågt taxerade skogsocknar endast föga kommer att understiga vad 

 som nu är åsätt, och torde sålunda rätt goda garantier kunna erbjudas för, 

 att något försvagande av socknens ekonomi med denna form ej behöver uppstå. 



Huru själva taxeringen i och för skattläggning skall tillgå har jag närmare 

 skisserat här nedan. Detta system grundar sig på en beräkning dels av skogs- 

 markens produktionsförmåga uttryckt i kubikmeter vid god skogsvård och 

 normalt virkesförråd dels också på ett åsätt visst rotvärde pr producerad 

 kubikmeter enligt ortens pris på medelgrovt virke. Den förra svnpunkten 

 beaktar sålunda markens naturliga godhet medan prissättningen tillåter en 

 smidig anpassning efter skogens belägenhet i förhållande till flottled och för- 

 örukningsort m. m., varjämte automatiskt hänsyn blir tagen till de värde- 

 förändringar, som bli en föjld av virkesprisens stegring eller penningvär- 

 dets fall. 



Då deima beskattningsform, som av samtliga skogsvårdsintresserade om- 

 fattas med stort intresse, dels undanröjer de påvisade olägenheterna i skogs- 

 politiskt hänseende hos Kungl. Maj:ts förslag dels också rent skattläggnings- 



