RIKSDAGEN X 159 



dels å extra stat under tionde huvudtiteln för år 1921 ett förslagsanslag, 

 högst 75,000 kr.; 



dels ock, å tilläggsstat under sjunde huvudtiteln för år 1920 ett förslags- 

 anslag, högst 50,000 kr. 



Tillfälliga åtgärder till förekommande av skövling av skog å fas= 

 tighet i enskild ägo. I prop. n:r 344 föreslås förlängning av den provi- 

 soriska skogslagen på ytterligare ett år med en del förändringar beträftande 

 skydd för skog inom kustområde. Som motiv för lagens framläggande ånyo 

 och de föreslagna förändringarna anför departementschefen bl. a. följande: 



»Då jag den 14 mars 19 19 i sammanhang med framläggande av förslag 

 till 19 19 års provisoriska skogslag redogjorde för inkomna yttranden rörande 

 1 9 18 års lag i ämnet, omnämnde jag även, hurusom dels skogsvårdsstyrelsen 

 i Göteborgs och Bohus län hemställt om förbud mot avverkning av skog i 

 bergaktiga exponerade lägen dels ock skogsvårdsstyrelsen i Kalmar län, södra 

 delen, ansett oförsiktig eller oförståndig avverkning å dylik mark icke förenlig 

 med god skogsvård och sålunda redan förbjuden i 19 18 års lag. Framställ- 

 ningen från den förstnämnda skogsvårdsstyrelsen föranledde då icke någon 

 åtgärd, och mot uppfattningen att en olämplig avverkning av skog i exponerat 

 läge strider mot god skogsvård torde ej något vara att erinra. Att frågan 

 upptagits på n)tt s\-nes emellertid bero på, att den nu befinner sig i ett 

 dehis annat läge än när de nyssnämnda yttrandena avgåvos, enär nämligen 

 under mellantiden skogslagstiftningskommitténs förslag blivit tillgängligt. En- 

 ligt detta förslag skulle gälla, att där pä grund av belägenhet i havsbandet 

 eller på höjder eller eljest särskilt exponerat läge eller till följd av andra 

 naturomständigheter, såsom jordmånens beskattenhet, jordlagrets tunnhet eller 

 markens benägenhet för försumpning, förhållandena äro sådana, att det måste 

 befaras, att i händelse av ovarsam avverkning av befintlig skog återväxt 

 skulle omöjliggöras eller ock återväxt, som kunde förväntas uppkomma, skulle 

 bliva oskäligt sen eller underhaltig, Konungen skulle äga att, på framställ- 

 ning av skogsvårdsstyrelsen och efter förutgången undersökning, förordna, att 

 avverkning, som omfattar annat än torra träd och ej avser fastighetens eller 

 därmed sambrukad fastighets oundgängliga husbehov, må äga rum allenast 

 med tillstånd av skogsvårdsstyrelsen, samt att sådant förordnande även skulle 

 fa meddelas av Konungens befallningshavande att gälla intill dess Konungen 

 i ärendet beslutit. Om nu, såsom enligt utredningen i ämnet är anledning 

 att befara, detta förslag kan vara ägnat att särskilt i kusttrakterna framkalla 

 en forcerad avverkning av skog under tiden intill dess den motsedda nya 

 lagstiftningen kan komma att träda i kraft, utgör detta visserligen tillräckligt 

 skäl att söka genom proWsoriska bestämmelser förebygga, att en dylik ax- 

 verkning får en för därav berörda skogars bestånd ödesdiger omfattning. 

 Men jag är icke övertygad att härför kan för närvarande föreskrivas en så 

 ingripande åtgärd som den av skogslagstiftningskommittén föreslagna, nämligen 

 förbud mot a%"\erkning utan skogsvårdsstyrelsens medgivande, såvitt ej avverk- 

 ningen gäller torra träd eller sker till husbehov. Innan utredningen i frågan 

 kommit i fullständigare skick torde försiktigheten bjuda att dels rätten till 

 avverkning ej inskränkes längre än som redan gäller beträftande fastigheter, 

 vilka efter den 14 maj 191 8 övergått till annan än viss närmare skyldeman 

 till föregående ägaren, d. v. s. att, utöver den allmänna inskränkningen i 

 rätten att avverka ungskog, avverkning förbjudes allenast om den strider mot 



