SKOGSSTATISTISKA MEDDELANDEN x 187 



Permanenta utsikter för export. 



Om man ser bort från de nuvarande starkt ökade behoven av virke i Europa, 

 så är situationen på världsmarknaden f. n. sådan, att den erbjuder Förenta 

 staterna möjligheter att öka sin export till en gräns, som endast bestämmes av 

 landets egen förmåga att för framtiden vidmakthålla sin virkesproduktion. 

 Före kriget uppgick det behov av virke, som västmakterna i Europa måste 

 täcka genom import från Ryssland, Förenta staterna, Canada, Sverige, Öster- 

 rike-Ungern och andra länder till omkring T,j,y miljoner kubikmeter årligen, 

 representerande ett värde av 22,2 miljarder. Till följd av industriens allt 

 större krav på trävaror kommer denna brist att bliva allt större, varför de 

 europeiska stormakterna allt fortfarande måste importera stora mängder av 

 timmer. Av de europeiska länderna är det endast Ryssland. Finland och 

 Sverige, som kunna öka sin timmerexport utan att minska sitt skogskapital. 

 Dessa länder och till en viss grad även Norge och de länder, som förut till- 

 hörde Österrike-Ungern, komma att bliva Förenta staternas svåraste konkur- 

 renter på den internationella marknaden, särskilt i fråga om barrträd. I de 

 övriga delar av jorden, där större skogsarealer finnas, är antingen trävaru- 

 industrien för litet utvecklad eller också äro skogarna för otillgängliga eller 

 saknas de barrträd, vilka utgöra huvudmassan på den internationella trävaru- 

 marknaden. I själva verket äro både Central- och S3"d-Amerika nu beroende 

 av import från Förenta staterna, Canada och Sverige. Det är visserligen möj- 

 ligt, att dessa länder någon gång i framtiden genom utveckling av sina skogs- 

 resurser kunna göra sig oberoende av import, men de komma ej på länge, om 

 ens någonsin, att i någon större utsträckning kunna exportera virke, som är 

 lämpligt för Europa. Afrika kan trots sina stora tropiska skogar ej täcka sitt 

 eget behof, ty både Egypten och Syd-Afrika äro stora importörer. Kina kom- 

 mer, alltefter som dess industri utvecklas, att bliva en allt större importör, 

 och Japan kan för närvarande ej göra mycket mera än täcka sina egna behov. 

 Australien måste importera från Canada och Förenta staterna och kommer 

 troligen aldrig att bliva ett timmerexporterande land. Nya Zeeland har vid- 

 tagit inskränkningar i sin export för att bevara sina skogar för eget bruk. 



De ovan nämnda europeiska timmerexporterande länderna komma naturligt- 

 vis att bliva svåra konkurrenter till Förenta staterna i fråga om barrträd. 

 De hava därvid fördelarna på sin sida vad beträffar billigare frakter och 

 ingående kännedom om marknaden. 



I fråga om lövträden däremot kommer denna konkurrens ej att bliva så 

 svår. ty Förenta staterna äga otvivelaktigt de största förråd av ädla lövträd, 

 som finnes i något tem.pererat område på jorden, och sådana trädslag som 

 hickory, svart valnöt, gul poppel, vit och röd ek äro kända över hela världen 

 och finna stor avsättning även i sådana länder som Ryssland och Sverige, 

 vilka själva exportera lövträd. 



Förenta staternas skogstillgångar. 



För att kunna bedöma frågan om exportens förhållande till skogstillgången 

 är det nödvändigt att taga med i beräkningen exportens och bemmakonsum- 

 tionens fördelning på de olika trädslagen och kvalitéerna. Hänsyn måste även 

 tagas till de ekonomiska verkningarna av, att de tillgängliga skogstillgångarna 

 snabbt taga slut, på den amerikanska trävaruindustri, som är beroende av 

 dessa. Den omständigheten, att i den fjärran västern ännu finnas stora 



