FRl\ SKOGSV^SSnmSERNA 



RÄTTEGÅNGAR OCH PREJUDIKAT. 



24. Kungl. Maj:ts resolution angående vad i visst fall skall anses 

 som icke enskild skog. 



Skogsvårdsstjrelsen i Södennanlands län hade den 22 mars 1919 med 

 stöd av lagen av den 28 juni 191S om tillfälliga åtgärder till förekommande 

 av sköviing av skog å fastighet i enskild ägo meddelat förbud mot a^-^•e^k- 

 ning av ungskog å Wssa i enskild ägo befintliga Marietreds stad förr rilU 

 hörande områden. Detta beslut överklagades hos Konungens Befallningsha- 

 vande under framhållande bland annat att dessa områden ej längre befunno 

 sig i enskild ägo eftersom marken försålts till Mariefreds stad under det att 

 avverkningsrätten till skogen därå var av säljaren stadsfogden C. Danström, 

 Köping, förbehållen åt A. B. Trätugg i Köping i och för leverans till Bränsle- 

 kommissionen. Skogs vårdssr\Telsen, som lämnades tillfälle att )ttra sig över 

 besvären framhöll att antingen borde områdena anses vara i enskild ägo och 

 då vara underkastade ovan omnämnda lag eller också underkastade bestäm- 

 melserna i Kungl. Förordningen angående förvaltningen av städemas skogar av 

 den 24 juli 1903. Sistnämnda författning förutsatte emellertid att skogen 

 disponerades av vederbörande stad. Då dispositionsrätten till skogen vore i 

 enskild ägo kunde, så länge a\"verkningsrätten bestode, förordningen om stä- 

 demas skogar här icke tillämpas och följaktligen borde, då lagstiftningens 

 mening uppenbarligen vore att skydda skogen mot sköviing i vilkens hand 

 den än vore, lagarna om enskildes skogar här tillämpas. I utslag av den 2 

 juli lämnades besvären av Konungens Befallningshavande utan avseende >enär 

 icke något förhållande visats föreligga, pä grund varav lagen av den 28 juni 

 1 9 18 om tillfälliga åtgärder till förekommande av sköviing av skog å fastig- 

 het i enskild ägo ej skulle i förevarande faU vara tillämpUg samt aktie- 

 bolaget Trätugg, Köping, icke heller i ö\Tigt anfört skäl, som kan föranleda 

 upphävande eller ändring av Skogsvårdsstyrelsens överklagade beslut.* 



Över Länst\Telsens resolution anfördes besvär hos Kungl. Ma};t. Kungl. 

 Maj:t infordrade }"ttrande från olika m\"ndigheter bland annat Justitiekanslers- 

 ämbetet. Detta framhöll i utlåtande av den 17 mars 1Q20 att ordalagen i 

 2 § av nämnda lag väl ej uteslöte den tolkningen att. om enskild fastighet 

 efter den 14 maj 19 18 genom köp, skifte eller gåva övergått till annan än \-iss 

 skyldeman eller om avverkningsrätt efter samma dag upplåtits å dylik fastig- 

 het, avverkningsförbud skulle kuima meddelas oavsett att fastigheten %-id förbu- 

 dets meddelande icke längre befunne sig i enskild ägo samt att om en dvlik 

 tolkning vore riktig, konsekvensen möjligen borde fordra att under enahanda 

 förhållande a\~\erkning av imgskog kunde förbjudas eftersom ungskogen torde 

 vara avsedd att i första rummet skyddas. Ämbetet höll emellertid före att man 

 vid stadgandenas tolkning borde gå en motsatt väg eller att man måste utgå från 

 I ^ såsom innehållande nuxiidstadgandet och att man icke kunde undgå att 



