LITTERATUR X 207 



F. V. Neger, Die Krankheiten unserer Waldbäume und wichtigsten 

 Gartengehölze. — VIII + 286 sid., 234 fig. Stuttgart 1919, Ferdi- 

 nand Enkes förlag. 



Den handbok över trädens sjukdomar, som professor Neger för icke länge 

 sedan överlämnat i skogsmännens tjänst, kan mottagas med allmän tillfreds- 

 ställelse. Arbeten av liknande art ha visserligen långt ifrån saknats: en del av 

 dem äro dock för närvarande i flera avseenden föråldrade. Åskådningarna i 

 många viktiga skogspatologiska frågor äro helt andra nu, än då exempelvis 

 H a r t i g s och v. T u b e u f s arbeten på detta område utkommo. och många 

 helt nya rön ha dessutom gjorts efter denna tidpunkt. De tidigare handböc- 

 kerna behandlade oftast växtpatologi i allmänhet och hade icke enbart skogs- 

 träd som föremål. Har tigs »Lehrbuch der Baumkrankheiten» utgjorde 

 härifrån ett undantag. Såväl denna som den hos oss väl kända och i skogs- 

 undervisningen använda Rostrups »Plantepatologi» äro emellertid ut- 

 gångna ur bokhandeln. Prof. Negers arbete kommer därför vid en mycket 

 läglig tidpunkt. Att det därtill fått karaktär av en verklig trädens patologi, 

 och att allt det myckna, som refererar till lantbrukets kulturväxter, lämnats å 

 sido, måste från skogsmännens synpunkt betraktas som en stor fördel. 



Men en dylik begränsning innebär icke i och för sig, att överskådlighet 

 vinnes. Det skogspatologiska materialet har under de senaste 20 åren svällt ut 

 i oanad grad, och det kommer därför till sist an på en omsorgsfull sovring av 

 detta för en lärobok, som skall vara lämpad för självstudium. Det må omedel- 

 bart erkännas, att prof. Neger genomfört denna uppgift på ett sätt. som till- 

 fredsställer höga anspråk. Ämnesbehandlingen är saklig; i de punkter, där 

 olika åskådningar yppats, anföras och diskuteras dessa inbördes under erfor- 

 derliga litteraturhänvisningar. 



Handboken inledes med en systematiserande framställning av de patologiska 

 grundbegreppen. Det följande innehållet är delat i tvenne avdelningar, en 

 första, som redogör för sjukdomar, vilka icke framkallas av parasiter, och 

 en andra, som behandlar trädens parasiter inom växtriket och resultaten av 

 deras angrepp. 



Den första avdelningen innefattar sjukdomar, förorsakade av extrema tem- 

 peraturer (här beröres bl. a. den till sin natur ofta misstolkade sjukdomen hos 

 groddplantor, som yttrar sig däri, att stammen torkar i själva jordbrynet, var- 

 efter plantan faller omkull och dör), skador till följd av bristande eller för stark 

 belysning, till följd av otillräcklig eller för stor fuktighet i mark och luft samt 

 sådana, som bero på underskott och överskott av näring i marken. 



Såsom följder av övernäring betecknas här sådana företeelser som fasciation, 

 masurknölar, flikbladighet hos arter, som normalt utmärkas av hela blad, 

 stiplers utväxande till blad, fyllda och grönfärgade blommor, genomväxning 

 av inflorescenser samt s. k. kötts juka. Hela denna grupp av bildningsavvi- 

 kelser är väl dock till arten mycket heterogen, och om övernäring kan tänkas 

 vara den direkta orsaken till vissa av dem, så gäller detta med säkerhet icke 

 för alla. 



Skador till följd av giftiga gaser i atmosfären äro även ingående behand- 

 lade; förf. har som bekant länge intresserat sig för dessa frågor och har även 

 kunnat lämna viktiga bidrag till deras lösning. 



Härefter skildras skador genom klimatiska inflytelser såsom regn. hagel, 

 snö, rimfrost, vind samt blixtslas:. I samband med vindskador diskuterar förf. 



