208 X LITTERATUR 



den starka vridning- i fiberförloppet, som förekommer i vissa stammar, och fram- 

 kastar som en m.öjlig-het, att vindpåverkning skulle vara den direkta orsaken 

 till denna anomali. Även om man måste medge, att H a r t i g s förklaring- 

 till dess mekanik lämnar oss i sticket, då det gäller att fastslå den verkliga 

 orsaken, så förefaller detta Negers antagande föga sannolikt. Med samma 

 skäl borde man kunna anse, att stammar, som helt igenom bestå av masurved, 

 utformats under vindens inverkan. 



Till detta ovan berörda kapitel anslutes en redogörelse för olika slag av 

 mekaniska skador och trädens sätt att reagera mot dessa. Här beskrives så- 

 lunda bl. a. patologisk hartsbildning hos barrträd, gummiflytning hos lövträd, 

 samt fejning av stammar och uppkvistning. 



Den första avdelningen avslutas med en översikt över vad man känner om 

 trädens åldrande och död. 



I den andra avdelningen lämnas först en mera allmiin framställning av de 

 parasitära sjukdomarna. Man finner här en utredning av begreppen disposi- 

 tion — såväl hos värdväxt som hos parasit — och immunitet, en redogörelse 

 för infektionsförloppet, för värdväxtens förmåga av reaktion mot angrepp, 

 samt en utförlig behandling av möjligheter och medel att motverka eller 

 förhindra angrepp av parasiter. Översikten över fungicida medel och deras 

 användning är särskilt fullständig. 



Den speciella framställningen inledes med en beskrivning av alla mer eller 

 mindre väl kända fall av bakterios hos träden, varefter förf. går över till 

 skadesvamparna. Dessas uppställning följer det naturliga system, som åter- 

 finnes i W e t t s t e i n s »Handbuch der systematischen Botanik». Antalet 

 berörda arter är avsevärt. I första hand har förf. givetvis tagit hänsyn till 

 dem, som förekomma i Tyskland, men även många andra skadesvampar, som 

 äro av vikt inom andra områden (exempelvis Skandinavien och Nordamerika), 

 eller som i annat avseende äro av intresse, omnämnas. Beskrivningarna äro 

 korta och koncisa, och då härtill endast för de mera betydelsefulla arterna 

 större stilsort har använts, har hela denna avdelning kunnat hållas inom myc- 

 ket rimliga gränser. Framställningen ger icke anledning till några viktigare 

 anmärkningar. Vid genomläsningen av handboken har jag emellertid fäst 

 mig vid några detaljer, som kunna vara värda ett påpekande. 



Beträffande Taphrina Tosquinetii uppges, att denna art understundom ger 

 upphov till små häxkvastar. Här åsyftas med största sannolikhet den av 

 Palm nybeskrivna T. media. Genom förbiseende har beteckningen »Schnee- 

 schiitte» kommit att tilläggas ej mindre än tre skilda svampformer nämligen 

 Phacidium infestans, Criimenula pinicola och Dasyscypha fuscosanguinea; som 

 bekant gäller namnet »snöskytte» hos oss endast för den förstnämnda av 

 dessa. Vid behandlingen av Cenangium Abietis omnämnes de tidigare till 

 denna art hänförda pyknidformerna Dothischiza fertuginosa och Rhabdospora 

 pinea. Ref. har emellertid kunnat visa, att detta sistnämnda pvknid hör 

 hemma inom släktet Crumenida. Det av Eriksson uppställda pyknidsläk- 

 tet Brunchorstda bibehålles, ehuru det som synonym till Rhabdospora bör utgå. 

 Då dessutom Brunchorstia destruens Erikss. (Er. Piui Allesch.) är identisk 

 med Rhabdospora pinea Karst., är det tydligt, att de skador på Pinus austriaca, 

 vilka på sin tid beskrevos av B r u n c h o r s t, såsom förorsakade av detta 

 pyknid, i själva verket måste tillskrivas en Criimenula (sannolikt Cr. pinicola). 

 Beträffande Melampsora pinitorqna uppges, att fecidiemvcelet perennerar, 



