234 X L. MATTSSON MARN 



På »korrelationsräkning med medeltal» finnes knappast någon anledning att 

 ingå, då jag anser mig redan i min föregående kritik ha tillräckligt klarlagt 

 min uppfattning av saken. Kanske bör jag dock ytterligare här pointera 

 skiljaktigheterna i våra åsikter. De siffror, jägmästare Petrini sid. 625 lämnar 

 angående korrelationen mellan formklass och diameter anser jag vara värdelösa. 

 Hade jägmästare Petrini samtidigt lämnat uppgift å avvikelserna och antalen 

 varianter för de medelvärden, varmed han räknat, skulle en god korrelationsfaktor 

 möjligen kunnat erhållas. Med säkerhet skulle denna till storleken ha placerat 

 sig i närheten av korrelationsfaktorn — 0,033 (sid. 624 i ursprungliga uppsatsen). 

 Att jägmästare Petrini nu uppfattat betydelsen av att känna säkerheten å de 

 medelvärden, varmed räkningarna utföras, är emellertid intet tvivel underkastat 

 (sid. 241 X, rad 15 nedifrån och följande). 



I kapitlet »terminologi» förebrår jägmästare Petrini mig, att jag begränsat 

 begreppet formkvot till att endast gälla förhållandet mellan mittdiameter 

 och brösthöjdsdiameter. Härtill har jag endast att svara, att övriga diameter- 

 förhållanden benämnas diameterkvot. Vad för övrigt frågan om absoluta 

 formkvotens placering inom systemet beträffar, så måste jag tyvärr ännu 

 fasthålla vid, att mätpunkten för absoluta formklassens bestämmande är stammens 

 mitt, även om denna mitt uppsökes efter särskilda regler. 



I sista avdelningen säger jägmästare Petrini, att jag förklarat mig nöjd med 

 hans definitioner å medelfel och medelavvikelse. Detta är dock beroende 

 därpå, att jag ansett den senare definitionen vara avslutad med orden »bilda 

 minsta kvadratsumman». Efter allt att döma synes emellertid definitionens 

 tyngdpunkt, den del av densamma, som utsäger skillnaden mellan medelfel 

 och medelvariation, utgöras av den därpå följande satsen: »Systematiska fel 

 äro alltså eliminerade». Under sådana förhållanden är det förvånande, att 

 jägmästare Petrini kan anse mig ha lämnat vilseledande uppgifter, (sid. 242 x 

 rad 18 nedifrån). Att jag då ej heller kan godkänna ifrågavarande defini- 

 tioner är naturligt. Skulle jag definiera de två begreppen i överensstämmelse 

 med resonemanget i min tidigare kritik skulle definitionerna lyda: 



Medelavvikelse = kvadratroten ur summan av kvadraterna på de enskilda 

 varianternas avvikelser från variantseriens medeltal, dividerad med antalet 

 varianter. 



3/(?ö(?^^/= medelavvikelsen i en felserie. 



Tyvärr kan jag slutligen ej instämma med jägmästare Petrini i, att skiljaktig- 

 heterna i våra åsikter äro av mera formell art. Tvärtom anser jag dem bottna 

 i olika uppfattning av själva grundbegreppen i variationsstatistiken. 



Grythyttehed, juli 1920. 



L. Mattsson Mårn. 



