HÄRBÄRGEN FÖR SKOGS- OCH FLOTTXIXGSARBETARE x 237 



a) att sovplats är anbragt minst 40 cm frän golvet marken) och på sådant avstånd från 

 takel, att man utan olägenhet kan sitta rak å densamma. 



b) att so%"plats har en längd av minst 1,0 m och en bredd, när den är avsedd för en 

 person av minst 0,65 m och, när den är avsedd för två. personer, av minst 1.20 m samt 



c) att, där gemensam brits förekommer, densamma bör till befordrande av ordning och 

 snygghet vara avdelad i sovplatser tor en eller tvä personer medelst därför avsedda balkar. 



13. Härbärge bör vara torsett med nödigt antal bord, bänkar, hyllor samt eventuellt skåp. 



14. Skogsstall bör vara så anordnat, att avståndet mellan pallen och taket ej understiger 

 2 m, att spiltomas bredd uppgår till minst 1,3 m och att dessas längd, inberäknat krubban, 

 ej är mindre än 2,5 m. 



15. Skogsstall, som är avsett för ett större antal hästar, bör lämpligen avdelas i två rum, 

 ett större och ett mindre. In^^d stall bör foderskjul iordningställas. 



16. Stall bör ej sammanbyggas med härbärge — detta ej blott av hygieniska skäl utan 

 även till undvikande av ökad skadegörelse i fall av eldsvåda. Hästar fa under inga för- 

 hållanden inhysas i samma rum som arbetare. 



17. På låimpligt avstånd från härbärge bör a^t^äde anordnas. 



A plats för avverknings-, flottnings- eller större kolningsarbete bör hos den, 

 som leder arbetet, finnas tillgång till förbandslåda, innehållande nödig utrust- 

 ning för första behandHng av hu^"udsakligen \-ttre skador jämte tydlig och 

 lättfattlig an\-isning om dess användning. Användes ä arbetsplatsen hästar, 

 bör därjämte finnas erforderliga förbandsartiklar för första behandling av 

 \-ttre skador å hästar. 



Lämpliga ordningsföreskrifter eller an^■isningar till främjande av hygien, 

 snygghet och ordning i härbärgen samt rörande hästvård böra finnas anslagna 

 på en i ögonfallande plats i sådana härbärgen, som här ovan avses. 



An%-isningamas innehåll har jag tidigare haft tillfälle kommentera vid ett 

 föredrag, som jag höll \\A Svenska Skogs\årdsföreningens årsmöte i mars 

 detta år, och som detta finnes återgivet i tidskriften »Skogen>, häfte 6 — 7, 

 vill jag ej här upptaga utr^-mmet därmed. 



För att lämna arbetsgivare vid avverknings-, kolnings- och flottningsarbeten 

 ytterligare biträde ^-id uppförande av bostäder på skogarna för såväl tjänste- 

 män som arbetare pågår för när\-arande utarbetande av en handledning som 

 Kungl. Maj:t uppdragit åt DomänstjTelsen att i samråd med Socialstyrelsen 

 utgiva. Denna kommer att förutom allmän arbetsbeskrivning innehålla ett 

 flertal ritningar med materialbeskrivningar till olika t\~per av dylika byggnader, 

 såväl fasta som fl\-ttbara, samt till skogsstall. 



Det mål, som med ifrågavarande lagstiftning åsyftas, beredande av i hygie- 

 niskt avseende ändamålsenUgare bostäder åt skogs- och flottningsarbetarna, 

 är emellertid ej nått därmed, att arbetsgivarna uppföra lagenliga bostäder. 

 Detta kan endast ^•innas genom medverkan från arbetarnas sida. Dessa måste 

 ■vinnlägga sig om att hålla sin bostad snygg och att med tanke på sin egen 

 hälsa även under hvet i skogen visa mera förståelse för såväl bostads- som 

 kroppshygienens elementära krav. Vidare är det oimdgängligt för bevarande 

 av arbetarnas hälsa och arbetsförmåga, att skogsarbetarnas matfråga får en 

 ändamålsenlig lösning. En åtgärd, som i högsta grad befordrar en sådan, 

 samtidigt som bostadshygieniska krav skulle bliva tillgodosedda, är anställande 

 av en kojvakt. Sådan finnes redan flerstädes i södra delarna av Norrland 

 och även sporadiskt längre norr ut. Jag har under mina resor haft tillfälle 

 konstatera resultatet av denna anordning och funnit, att det bli\-it gott. Det 



