LinEMTUKlI 



RECENSIONER. 



Paul Jaccard: Xouvelles recherches sur raccroissement en épaisseur des 



arbres. Essai d"une théorie physiologique de leur croissance concen- 



trique et excentrique. 200 sidor 4:0, 2^ tabeller och 75 figurer. 



Lausanne tS; Geneve 19 19. 



Arbetet är fördelat på fem huvudavdelningar med i svensk översättning 



följande titlar: 



I. Trädstammen som jämnstark bjälke. 

 II. Trädstammen som bjälke med jämnstor ledningsförmåga för vatten. 



III. Mekaniska följder av tjocklekstillväxten. Inverkan av tyngd och geo- 

 tropism. 



IV. Experiment. 



V. Försök till en fysiologisk teori för koncentrisk och excentrisk tillväxt. 

 I följande referat behandlar undertecknad Petrini avd. I — II, undertecknad 

 Romell avd. III— V. 



I. Avd. I— II. 



Prof. Jaccard har under det senast gångna decenniet upprepade gånger 

 tagit till orda i tidskrifterna — de schweiziska, de tyska och de franska — 

 för att klarlägga frågan om trädens diametertillväxt. Han kommer därvid 

 även in på problemen om efter vilka principer stamformen utbildas, och han 

 har redan från början anmält sig såsom opponent mot den ]\lETZGERska teo- 

 rien om den jämnstarka bjälken som mönster för stamformen, som då skulle 

 utvecklas med största möjliga materialbesparing. De skäl på vilka Jaccard 

 stöder sin opposition äro huvudsakligen följande: 1:0) Stammen är ingen 

 jämnstark bjälke, ty ett stycke uppåt stammen finnes en punkt där motstånds- 

 kraften mot vindpåverkan, räknat efter diametern, är ett minimum, och såväl 

 uppåt som nedåt från denna punkt tilltager den relativa styrkan hos stammen. 

 2:0) Äldre stammar äro försedda med en i förhållande till kronutvecklingen mycket 

 större motståndskraft än yngre. j:o) Enligt INIetzgers teori borde stamformen 

 växla från en trakt till en annan, och koncentriskt byggda träd borde vara 

 undantagsfall i stället för regel. 4:0) Metzgers teori framkallar följande dilemma: 

 antingen är trädets form en produkt av de mekaniska krafter, som verkat på 

 trädet under dess egen uppväxttid, eller också av nedärvda faktorer. I det 

 förra fallet kan man ej tala om urval; i det senare fallet skulle man nödgas 

 förneka inverkan av de nuvarande vindarna. 



Häremot skulle jag vilja anföra i fråga om 1:0, att den jämnstarka bjälke, 

 som man konstruerar fram till jämförelse med ett visst träds stamform, blir 

 ohka allt efter den metod, som användes härtill. Prof. Jaccard anser form- 

 punkten hos barrträden vara belägen på ett avstånd av ^/, från kronytans 

 bas, d. v. s. formpunkten skulle alltid vara belägen i kronytans tyngdpunkt, 

 och kronans form skulle alltid vara konisk. Av mina senast publicerade 



