244 X LITTERATUR 



och kompressionsfibrer, av vilka de förra bildas där dragspänning, de senare 

 där tryckspänning råder. (Barrträdens kompressionsfibrer bilda som bekant i 

 sin typiska utbildning den på svenska s. k. tjurveden, på tyska »Rotholz», 

 som emellertid enl. Janka, Centralbl. f. d. ges. Forstwesen 1906, är mindre 

 hållfast än den normala veden; betr. grenveden är däremot enl. Sonntags 

 undersökningar, Jahrbuch f. wiss. Bot. 1904, tjurveden hållfastare för tryck 

 än den vita veden; ref. anm.). Hos lövträden visade Jaccards materialprov- 

 ningsförsök i allmänhet betydligt större hållfasthet för tryck för kompressions- 

 veden å grenarnas undersida än för översidans tensionsved. 



Även i fråga om tjocklekstillväxtens fördelning på tvärsnittet kommer Jac- 

 CARD till det resultat att den i huvudsak är en reaktion på mekaniska inverk- 

 ningar. 



De utförda experimenten äro både talrika och varierade. Kanske man 

 t. o. m. skulle kunna säga att de äro väl mycket varierade i förhållande till 

 sitt antal. 



Förf. har dels (liksom flera före honom) undersökt inverkan av varaktig 

 deformering, t. ex. uppbindning av grenar i ring- och S-form, och av läge- 

 förändring i förhållande till jordradien, dels behandlat försöksväxterna med 

 periodiskt upprepade böjningar fram och tillbaka med intervall varierande 

 mellan 30 dagar och några sekunder. 



Vad först angår experimenten med uppbindning av grenar i S- och ring- 

 form, gåvo dessa olika resultat å lövträd (ett exemplar vardera av Ulmus cam- 

 pestris, Ålnus incaiia, Tamarix gallicä) och barrträd (en Pi?ius Slrobii^). Hos 

 de förra höll sig den starkaste tillväxten och bildningen av tensionsfibrer 

 städse å den fysikaliska översidan av grenarna, vare sig denna var konvex 

 eller konkav. Hos Pinus Strobiis uppträdde tjurved städse å den konkava 

 sidan, vare sig denna var morfologiska eller fysikaliska översidan eller ej. 



Försöken med periodiska böjningar gjordes med huvudstammar och dels 

 så att de båda vilolägena lågo lika långt på var sin sida om det normala 

 upprätta läget, dels så att stammen än böjdes åt en viss sida, än fick resa 

 sig rätt upp. 



Vid användning av långa intervall, i månad resp. 14 dagar, lade försöks- 

 träden (2 unga Aescidui) sin tillväxt, efter hela den böjda delen av stammen, 

 mest i böjningsplanet, och tensionsfibrer utbildades i veden. 



Vid kortare intervallängd (i vecka och därunder) utbildades (med ett un- 

 dantag, en Robinid) ingen tensionsved i de fall då försöksträden alternerande 

 böjdes åt motsatta håll, däremot kunde sådan utbildas å konvexsidan i för- 

 sök med omväxlande böjning och upprätning av stammen (försöksväxter Ro- 

 binia psciidacasia, Ubmis canipestris, Aesctihis, Ca? va, Koelröteria panictilata, Quer- 

 cus pediinculata, Rhiis tvphina, Tamarix gallica, Betula verrucosa, Alnus incana, 

 Ailanthus glandulosa, använda intervall i vecka — 12 timmar). 



Hos likadant behandlade barrträd bildades däremot i allmänhet tjurved 

 på endera eller bägge sidor {Picea excelsa, Pinus silvestris, Pinus Strobus, 

 Pseudotsuga Douglasii). Därvid visade sig vid användning av en intervallängd 

 av 12 timmar en skillnad mellan den sida som var konkav om dagen och 

 den motsatta, i det tjurveden i allmänhet var lokaliserad till och alltid bäst 

 utvecklad på den förra. 



Beträffande tillväxtens fördelning på tvärsnittet vid böjning i intervall av i 

 vecka — 12 timmar visade sig denna påverkad pä följande sätt: Genom de 



