LITTERATUR X 245 



upprepade starka böjningarna utbildades i allmänhet det starkast böjda partiet 

 av stammen till ett slags gångjiirn, som blev allt mjukare och där tillväxten 

 avstannade i böjningsplanet, men blev så mycket starkare i det däremot 

 vinkelräta. Ovan och under detta parti, där alltså påkänningen var mera 

 måttlig, förlades tillväxten däremot övervägande på diametern i böjningsplanet. 

 Detta hos såväl barrträd som lövträd. Även i detta tall märktes vid en 

 intervallängd av 1 2 tim. en skillnad mellan dag- och nattsida. 



För att åstadkomma alternerande böjningar med mycket korta intervall an- 

 vände förf. motordrivna maskinella anordningar, medelst vilka försöksväxtens 

 stam pendlades fram och tillbaka i intervaller av 3 till 1 2 sekunder. Under 

 denna behandling kunde tjurved, och på den motsatta sidan tensionsved. pro- 

 duceras (hos Pinus sihestris), om böjningen var ensidig (det ena ytterlighets- 

 läget alltså upprätt), däremot ingendera, om stammen pendlades å ömse sidor 

 om vertikalläget. Beträffande tillväxtens fördelning på tvärsnittet gäller vid 

 denna försöksanordning i stort sett detsamma som för intervall i vecka — 

 1 2 timmar [Pinus siivesiris, Fra.xinus g.xcelsior^ I två fall [en ask, en LiJri.x 

 UptoUpis) uppträdde endast den ovannämnda gångjärnseffekten, i ett fall (en 

 Pinus silvestris) stegring av tillväxten hela vägen i böjningsplanet utan gång- 

 jämsbildning någonstädes. 



Härmed har jag i yttersta korthet sökt referera de viktigaste av försöken, 

 så gott jag kunnat, men måste reservera mig för de oriktigheter, som må- 

 hända insmugit sig, ty vid beskrivningen av försöken har förf. haft den ovanan 

 att tämligen konsekvent för>äxla de använda beteckningarna, så att figur med 

 figurförklaring visar motsatsen mot vad texten påstår. Jag har i sådant fall 

 hållit mig till texten. 



Experimenten synas emellertid otvetydigt ha visat, att mekaniska böjnings- 

 påkänningar på stammen kunna utlösa formbildande och vävnadsbildande 

 reaktioner i form av bildning av kompressions- resp. tensionsved och excent- 

 risk tjocklekstillväxt. A andra sidan hade (ett försök; Aesculus) bort skär- 

 ning av halva kronan ej någon excentrisk tillväxt hos stammen 

 till följd, eller åtminstone täcktes detta inflytande helt och hållet av den 

 formbildande retningen av böjningen. Insnitt i barken visade sig ha en helt 

 lokal effekt, som likaledes försvann gent emot effekten av den mekaniska 

 böjningen. 



Förf. vill även förklara tjurvedsbildning i en del fall, då den närmast kan 

 synas ha andra orsaker, som orsakad av mekanisk kompression av stampar- 

 tiet i fråga. Så vid omkulläggning av träd (tr}ckspänning på undersidan på 

 grund av stammens egen tjTigd) och i fall av tjur\edsbildning å endera eller 

 båda sidor av stamspetsar, som utfört geotropiska krökningar (tryckspänning 

 på grund av tillväxt plus event. t}'ngd\ 



Man skulle efter allt detta väntat att slutkapitlet, försök till en fysiologisk 

 teori för koncentrisk och excentrisk tillväxt, haft ett annat utseende än det 

 har. Förf. opponerar här framför allt mot Metzgers »mekanofinalistiska» 

 teori och söker i stället, sedan han kommit till det resultatet att principen 

 om en bjälke med jämnstor vattenledningstormåga ej heller stämmer med den 

 verkliga stamformen, en förklaring som opererar med förhållandet mellan 

 organisk och oorganisk näring på olika punkter i växtkroppen. Han upptar 

 rent av för att förklara tjurvedsbildningen och barrträdens hypoxyli den gamla 

 grova föreställningen att den näringsrika saven på grund av sin t}-ngd skulle 



