LITTERATUR X 247 



Fir och ännu några andra barrträdsarter, och material har insamlats från såväl 

 östra som västra delarna av landet. Resultaten visa, att de undersökta arterna 

 äro konstruerade efter samma principer som i Skandinavien, d. v. s. att om 

 man känner formklassen, kan också formen beräknas. S. P. 



A proposed Standardization of the Checking of Volume Tables. 

 Donald Bruce. Journal of Forestry X:o 5 1920. 



Förf. vänder sig emot den metod för att kontrollera en massatabell som 

 tycks vara bruklig i Amerika, nämligen att fälla ett tjog träd och jämföra 

 summan av samtliga träds volym med summan av den volym tabellen ger 

 och betonar nödvändigheten av att undersöka variationerna. S. P. 



The Height and Diameter Basis for Volume Tables. Donald Bruce. 

 Journal of Forestry N:o 5 1920. 



En undersökning om lämpligaste metoden att upprätta massatabeller. Förf. 

 förordar för barrträden i väststaterna tabeller uppställda enbart efter diametern 

 vid brösthöjd och höjden och anser det vara onödigt att »komplicera» dem 

 genom att även ta hänsyn till formen. S. P. 



Ett nytt instrument att uppskatta trädstammarnas diameter i sådana 

 fall, där direkt mätning icke kan komma i fråga av T. Heikkilä. 

 Uppsatser i skogsbruk Nr 12 19 19. 



I tidskriftsöversikten i häfte 7—8 av denna tidskrift detta år omnämndes 

 Heikkiläs instrument och betecknades såsom praktiskt konstruerat men för- 

 utsättande i de flesta fall en viss approximation. Detta senare påstående be- 

 rodde på en missuppfattning av rec, förorsakad bl. a. därav att geometrisk 

 figur saknades i ovannämnda uppsats. På forstmästare Heikkiläs begäran 

 meddelas därför denna rättelse. S. P. 



Marklära. 



Om bedömmelse av skovjordens godhet ved hjaelp av bundfloraen. 

 C. H. BoRNEBUSCH. Dansk Skovforenings Tidsskrift, 1920, haft. i. s. 37 — 50. 



Förf. framhåller, att ett studium av markvegetationen i skogarna avseende 

 att tjäna praktiken, måste gå hand i hand med undersökning av humusfor- 

 merna. Stödd på P. E. Mullers, Hesselmans m. fleras undersökningar samt 

 egna iakttagelser uppställer han följande typer av humusformer: blåbärsråhumus 

 (^blaabärsmor), Tnhif(7/is-rå.hum\is, Coiivallaria majalis-rk\i\xvi\\x% (med något Oxa- 

 /is), Oxalis-muW, Asperu/a-mviW, J/^rcuna/is-muU , C^rhca-mnW. I de tvänn esist- 

 nämnda slagen är nitrifikationen livlig, i de tre närmast föregående finnes 

 den men är tämligen svag, i de två förstnämnda saknas den. Typerna äro 

 ordnade från de sämre till de bättre med hänsyn till den allmänna omsätt- 

 ningen i marken; denna försiggår snabbast i de senare slagen. — Förf. har 

 utfört vegetations- och humusbeskrivning på ett skogsdistrikt och kunde där- 

 vid konstatera, att frekvensen av Oxalis acetosella betydligt tilltar efter harvning. 

 Ännu säkrare hållpunkter för denna åtgärds inverkan på markvegetationen 

 har förf. erhållit med användande av Raunki.ers bekanta valensmetod förenad 



