LITTEBL\TUR x291 



Alarik Behm: Jaktlexikon. Praktisk uppslagsbok för jägare och natur- 

 vänner. Stockholm 1920. Wahlström & Widstrand. 518 sid. Pris haft. 

 iS kr., inb. 25 kr. 



Sedan Hahrs utmärkta jakthandbok år 1S81 utkom i en andra tillökad och 

 omarbetad upplaga har något försök mig veterhgen ej gjorts att utgiva ett 

 svenskt jaktlexikon. Jag bortser dä från de på senare tid utkomna hand- 

 böckerna »Konsten att skjuta» av Arvid Kxöppel och >Xya jaktboken» av 

 Thor Hogdahl. 



Intendenten Behms goda avsikt är alltså värd allt erkännande. Förf. anger 

 i sitt förord arbetet som »ett första försök till ett modernt svenskt jaktlexi- 

 kon r, där »förefintliga artiklar av lämplig art och innehåll sammanförts ur 

 tillgängliga in- och utländska uppslagsböcker. Vid återgivande av examine- 

 ringsschema för djurriket har i övervägande grad använts Lönnbergs "Sveri- 

 ges Ryggradsdjur». 



Då författarens välkända namn antagligen hos flera än undertecknad ansetts 

 borga för ett fullt vederhäftigt arbete, måste man beklaga att t. o. m. ett flvk- 

 tigt studerande av boken ifråga ger ett i många fall motsatt intrvck. 



En fackman har i Sv. Dagbl. n:o 321 kallat arbetet »ett besynnerligt jakt- 

 lexikons och vänder sig rättvisligen först mot själva redigeringen eUer det för 

 olika djurslag och jaktsätt anvisade utrymmet. Jag vill här nedan påvisa 

 endast något av det »bespmerligaste.- 



Haren far på sin lott 2 spalter, och harjakten avfärdas sålunda: »Haren är 

 föremål för ivrig jakt som bedrives på olika sätt. Vanligaste sättet torde 

 vara med drivande stövare. - 



Räven far i spalt. > Räven jagas på mångahanda sätt, som torde vara över- 

 flödigt här meddela». 



Fladdermössen få 4 spalter, falkarna iS, ugglorna 22 1 



Anderna och andjakten ha dock, för att vara rättvis, fått på sin lott 2>ö 

 spalter, ehuru jag tvivlar på att jägaren känner sig tilltalad av de beskrivna 

 jaktmetoderna. 



Vilken publik detta jaktlexikon närmast avser att träfta är litet svårt att 

 förstå. 



At hunden, d. v. s. jakthundarna, kunde gärna ägnats nägot mer än två 

 spalter, trots att både foxterrier, spaniel, tax och vorstehhund få sina speciella 

 omnämnanden. 



Många värdefulla notiser och uppslagsord påträftas visserligen i detta jakt- 

 lexikon. Jag har givetvis ej kontrollerat alla. men otaliga äro direkt och 

 ordagrant hämtade ur Nordisk Familjebok, och jag höll på att säga — de 

 övriga ur Hahrs Förklaring över de brukligaste jakttermerna ^. Många notiser 

 smaka även direkt översättning från tyskan. Man söker förgäves efter en hel 

 del moderna uttryck och facktermer. 



Av intresse för skogstjänstemannen kan ju möjligen — ur forskningssyn- 

 punkt — vara att ?>ordinarie kronojägarebefattningar äro sedan 1906 382 

 stycken», »kronoparkernas antal 1905 var 1,082», och »inkomsterna» (från 

 kronoparkerna' »upptogos i iqio års riksstat till 9 mill. kr.» etc. etc. Allt 

 som synes rätt ålderstigna och för det närvarande intetsägande uppgifter, 

 vilka med ringa besvär kunde bättrats. Dei bandet av Xord. Fam. bok ut- 

 kom nämligen redan år i o 1 1 . 



