204 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER 1919. [8] 



Orsak till eldens uppkomst har i två fall varit risbränning, i ett fall 

 sprängskott och i ett fall utrökning av rävungar. 



Av mera anmärkningsvärda skador å skogen må framhållas större 

 märgborrens härjningar över hela länet, vilka förorsakat mycket svåra 

 skador å tallbestånden; tallskottvecklaren har förekommit på en del 

 trakter, och frostfjärilen har avlövat ekarna å stora områden. 



Ekorren har förorsakat ganska svåra skador genom att gnaga barken 

 av barrträd. 



Törskatesvampen förekommer allmänt. 



Rotrötan förefinnes nästan överallt och fördärvar även å stora områden 

 granskogen innan densamma ännu nått tillräckligt grova dimensioner för 

 slutavverkning. 



De enskilda skogarnas inom landstingsområdet tillstånd och 



skötsel. 



På grund av den stora efterfrågan på virke och de höga prisen, icke 

 minst på brännved, har överavverkning skett i stor utsträckning, så att 

 i många fall skogshemmanens virkestillgångar blivit skövlade. Den stora 

 efterfrågan pä bränsle har naturligtvis och med rätta varit en orsak till 

 ökad skogsavverkning. Men skogsägarnas och ännu mer skogsspeku- 

 lanternas benägenhet för dimensionshuggning och kalavverkning i stor 

 skala har verkat därhän, att dessa mera lättvindiga och för stunden 

 mera givande avverkningsmetoder använts i ännu friska och växtliga 

 bestånd, då däremot gallring, röjnings- och rensningshuggningar fått stå 

 efter. Därför äro skogsbestånden inom länet i regel i stort behov av 

 beståndsvårdande huggningar. 



På många av godsen och de större gårdarna börjar dock förståndig 

 gallring och annan beståndsvård mera komma till sin rätt. 



Den provisoriska lagen till ungskogens skydd har icke allenast räddat 

 större delen av länets ungskogar från förintelse, utan även tvingat många 

 skogsägare att begära skogsvårdsstyrelsens biträde för anvisning angå- 

 ende avverkningens utförande för att denna icke måtte komma att strida 

 mot lagen ifråga. Livaktigheten i berörda hänseende har varit störst i 

 norra delarna av länet. 



I stort sett är kunskapen om och intresset för skogens ändamålsenliga 

 skötsel inom länet ringa emot vad som borde vara; och skogsvården 

 får i de flesta fall inskränka sig till följande av skogslagarnas gränser. 



Tallskogen inom länet har, såsom förut nämnts, lidit mycket av större 

 märgborrens angrepp. Den genom plantering uppdragna tallskogen är 

 i många fall underhaltig. Orsakerna äro för glest förband, försummad 



