238 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER 1919. [2] 



att fortsätta de för markägarna till huvudsaklig del kostnadsfria skogs- 

 odlingarna å gamla Ijungmarkar, varvid styrelsens bidrag beräknas efter 

 en dagsverkskostnad av 4:50 för fullgod arbetare och 2:50 för hjon, 



att låta verkställa kartläggning samt beskrivning över de ljungmarker, 

 som skogsodlats på styrelsens bekostnad, 



att på hemställan från Norrlands Skogsvårdsförbund och Länsjäg- 

 mästarnas förening, teckna en garantisumma om 800 kr. för att möjlig- 

 göra utgivandet av en Praktisk handbok för skogsmän, 



att för sin personal fastställa ny lönestat, enligt vilken personalen 

 kommer att från och med 1920 års ingång få åtnjuta ungefär samma 

 löneförmåner som motsvarande befattningshavare inom skogsstaten. 



Skogsupplysning. 



Genom tillkomsten av 1918 ärs provisoriska skogslag och dennas för- 

 längning år 191 9 har skogsvårdsstyrelsens funktion såsom övervakande 

 organ i väsentlig grad ökats. Fullt lyckligt är naturligtvis ej detta ur 

 den synpunkt, att ett dylikt övervakande av en lags efterlevnad — där- 

 till en lag, vilken likt den nämnda gör ett synnerligen kraftigt ingrepp 

 i den personliga äganderätten — givetvis för med sig en mängd tillfällen 

 till konflikter mellan den övervakande myndigheten och dem, lagen när- 

 mast drabbar. För att emellertid söka i görligaste mån förebygga dylika 

 konflikter och alltså bibehålla och ytterligare stärka det förtroende och 

 samarbete, som börjat komma till stånd mellan skogsvårdsstyrelsen och 

 länets skogsägare, har styrelser funnit nödigt beträfl"ande den nya lagen, 

 liksom fallet varit med 1903 års lag, att från början söka få skogs- 

 ägarna att inse, att det intrång som åsamkats dem genom lagen, dock 

 ytterst är till deras eget bästa. För att en dylik uppfattning skall kunna 

 tränga igenom, fordras emellertid framförallt upplysning. Det synes 

 nämligen av de senaste årens erfarenheter mer än klart, att något för 

 ordning och rättsmedvetande mera upplösande ej finnes än lagar och 

 förordningar, vars nytta och mening ej fattas av dem, de gälla. Upp- 

 lysningsverksamheten, vad den rör såväl nödvändigheten av skogsod- 

 lingar och varsamma avverkningar, som nyttan av gallringar och andra 

 skogsvårdande åtgärder, står därför nu mera än någonsin, som den 

 främsta punkten på styrelsens arbetsprogram. Kraftigast och bäst be- 

 drives givetvis denna verksamhet genom de personliga besök, som av 

 jägmästarna och skogvaktarna göras hos skogsägarna. Därvid givas ju 

 alltid rika tillfällen, att för vederbörande framhålla de förmåner, styrelsen 

 kan erbjuda, och att intressera dem för utförande av skogsvårdsåtgärder. 

 Tack vare de ej allt för vidsträckta distrikten, kunna länsskogvaktarna 

 nu årligen genomfara alla delar av sina distrikt. Antalet av dem be- 



