258 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER I919. [7] 



till tillämpning. Endast ett förbud utfärdades tillföljd av avverkning i 

 strid uteslutande mot bestämmelserna i § 2 av 19 18 års lag. 



Antalet under året utfärdade avverkningsförbud kan måhända synas 

 lågt, men förklaras därigenom, att styrelsen, där avverkning i mindre 

 omfattning påbörjats i strid mot lagens bestämmelser och detta skett 

 genom oförstånd från vederbörandes sida, i många fall ansett onödigt 

 utfärda formellt avverkningsförbud, om på mindre stötande sätt be- 

 tryggande säkerhet kunnat ernås, för att den fortsatta avverkningen blev 

 riktigt utförd. Det är sålunda i huvudsak där illojalt uppträdande före- 

 legat, som styrelsen ansett att lagens maktspråk måst göra sig gällande. 



Skogsägarna, som nu under ett par år haft tillfälle vänja sig vid lagen, 

 hava numera i allmänhet intet att invända mot densamma. Fastmer har 

 från många håll uttalats tillfredsställelse med denna provisoriska lags 

 tillkomst, särskilt med hänsyn till det nu åstadkomna skyddet för ung- 

 skogen. 



Skogarnas tillstånd och skötsel. 



Även under berättelseåret hava priserna å de mera betydande virkes- 

 slagen, särskilt timmer och pappersved, hållit sig synnerligen höga. 

 Trots knappast tillförene överträffade höga drivningskostnader har häri- 

 genom framkallats förhållandevis betydande virkesuttag ur länets skogar. 



Glädjande nog kan styrelsen konstatera, att det genom den provisoriska 

 skogslagen varit möjligt att bringa dessa stora avverknmgar i bättre 

 överensstämmelse med skogsvårdens krav, än förut varit fallet. 



Rådande dyrtid har däremot, som av i förestående berättelse angivna 

 siffror framgår, medfört en ej oväsentlig tillbakagång i de mera kostnads- 

 krävande direkta skogsvårdsarbetena såsom exempelvis skogsdikning. 



Styrelsen är emellertid av den bestämda uppfattningen, att den nu hos 

 flertalet skogsägare förefintliga förståelsen för skogsvårdens betydelse 

 mycket snart kommer att medföra, att dessa arbeten ånyo komma att 

 upptagas i minst samma uppfattning som tidigare. 



Karlstad i april 1920. 



Värmlands läns skogsvårdsstyrelse: 



REINH. GEIJER. 

 FR. LOVEN. B. A. DE VERDIER. 



Gunnar Fries. 



