TILL FRÅGAN OM SKOGSBRUKETS EKONOMI. 1 3 



käre /i^gallringsgrader, liksom att över huvud taget låggallringen hat- 

 ringa inflytande pä de kvarstående stammarnas tillväxt, kan antydningsvis 

 framgå av nedanstående siffror, tyvärr hämtade från utlandet, (schwai- 

 PACH. Die Kiefer. Mitteilungen aus dem forstlichen Versuchswesen 

 Preussen. Xeudamm 1908.) Sammanställer man de å sidorna 82. 83 

 och 116 i citerade avhandling meddelade siffrorna från de tvenne försöken 

 med svag. måttlig och stark låggallring i reviren Panten, Jag. 102 och Chorin. 

 Jag. 190, far man följande resultat: 



Nuvarande diameterklasser 10 15 20 25 30 cm. 



Årlig ökning i diam. mm. — — — — — 



P. 102 svag gallring — 1,42 2,33 2,83 3,67 * 



» » måttlig » — 1,58 2,25 2,92 3,17 » 



> stark » — 1,5 2,33 3.25 3.33 mm. 



Ch. igosvag > 1,44 1,87 2,94 3-69 4.«>6 * 



» " måttlig > 1.44 2,0 3.0 3,56 4,38 » 



>' stark » 1,63 2,44 3,0 3,5 4,0 >' 



Motsvarande årliga diametertillväxtprocenter (i förhållande till dia- 

 metern vid försökets slut.) bliva: 



P. 102 svag gallring — 0,95 i>i7 1,13 1.22 %. 



» ; m.åttlig >' — 1,05 1,12 1,17 1,06 



» » stark » — 1,0 1,16 1,3 1, 1 1 » 



Ch. igosvag > 1.44 1,25 1,47 1,48 1,35 » 



» >- måttlig 1,44 1,33 i.f'^ 1,43 1,46 » 



» » stark 1,63 1,63 1,5 1,4 1,33 » 



Utan att detta enstaka exempel tillerkännes någon beviskraft, framgår 

 ju därav tydligt den ringa inverkan även den starka låggallringen har 

 på det kvarstående beståndets tillväxt. Överensstäm.melsen i tillväxt- 

 procenternas allmänna gång å dessa tyska försöksytor och å ovan med- 

 delade svenska är ju påtaglig. 



Man får vidare komma ihåg, att dessa de grövsta stamklasserna i 

 beståndet ju redan ha fullt utrymme för sina kronor och alltså sannolikt 

 icke genom något slag av gallriyig kunna förmås att växa bättre. Då 

 de vidare ha högt värde men relativt mindre tillväxt än de mellangrova, 

 får då konsekvensen bUva. att de principiellt uttagas vid en bestånds- 

 behandling med räntabilitet som mål. (Jämför för övrigt : Erxst Axder.S- 

 SON: »Ekonomiska principer för skogshushållningens ordnande . Med- 

 delanden från trävaruexportföreningen 1912 h. 12, 1913 h. i.) Hur åter 

 denna önskvärda och måhända nödvändiga avverkningsform i längden 

 kommer att verka på det övriga beståndet, på markens tillstånd och på 

 föryngringen, kan man ju icke i förväg veta. 



