VARFÖR AR »ORANTABELT» SKOGSBRUK BERÄTTIGAT."' 25 



sett samma förhållanden gällande, ty sågverksindustrien kan icke hämta 

 sitt behov av timmer annat än från landets egna skogar och är alltså 

 till sin existens beroende av deras avkastning. Det vore alltså nog att 

 veta skogarnas realisationsvärde och vinsten å sågverksindustrien (vilket 

 är detsamma som vinsten å skogsbruket ocJi sågverksindustrien, då skogs- 

 brukets avkastning blott är en av sågverksindustriens utgiftsposter, för- 

 utsatt att endast timmer produceras), för att avgöra, om skogsbruket ur 

 ekonomisk synpunkt bör bibehållas eller icke, oui blott alla skogar vore 

 av samma beskaffenhet med avseende på räntabiliteten. Om vi antaga, 

 att skogarna i stort sett äro oräntabla. d. v. s. att medelräntabiliteten 

 för skogsbruket är lägre än vid andra näringar och kapitalplaceringar, 

 men att skogsbruket ocJi sågverksindustrien betraktade som en rörelse 

 dock »lönar sig», d. v. s. är nöjaktigt räntabelt eller mer än nöjaktigt 

 räntabelt, så beror detta på, att den förlust, som vi lida å skogsbruket 

 genom att vi icke erhålla nöjaktig ränta å skogens realisationsvärde, 

 uppväges av vinsten å sågverksindustrien i och för sig. Matematiskt 

 kunna vi uttryxka detta på följande sätt. 



Vi antaga, att hela skogsförrådets realisationsvärde är a (kronor), den 

 gängse bankräntan är p % , nettovärdet av skogsförrådets årliga avkast- 

 ning utgör /j °o av realisationsvärdet' samt vinsten å sågverksindustrien 



k . p . t 



utoör b (kronor) årligen. Enligt formeln r = få vi, att den årliga 



!-. v ; ö fe jQQ > fe 



bankräntan å skogskapitalets realisationsvärde är 



a . p 



100 



samt att den årliga nettoavkastningen är 



a ■ Px 



(i) 



(^ 



100 



Är skogsbruket oräntabelt, är / >/i, varav följer, att (i) > (2). Skill- 

 naden mellan dessa båda värden är den direkta förlusten å skogsbruket. 

 Är denna förlust större än b, går hela rörelsen, d. v. s. skogsbruket ocJi 

 sågverksindustrien, med förlust, är den lika med b, går det nätt och 

 jämnt ihop, men är den mindre än b, går rörelsen med vinst. Villkoret 

 för att det oräntabla skogsbruket i förening med en vinstgivande såg- 

 verksindustri skall vara ekonomiskt berättigat uttryckes alltså genom 

 relationen 



(.)och(.) t±_''^<l (3). 



^ Härmed är icke sagt, att detta är just den ränta, vi hava rätt att fordra ä skogsbruket, 

 men för enkelhetens skull användes uttrycket bankränta. 



■ p^ är alltså i detta fall medelräntabilitetssiffran för skogsbruket. 



