40 



IN MEMORIAM. 



Victor Vistelius. 



*7io 1832 f "/j 1913. 



I en ålder av mer än 801/2 år avled den 11 maj 1913 i det lilla idyl- 

 liska Sölvesborg förre jägmästaren Adolf Victor Vistelius, en av 

 den gamla skolans män med deras intensiva omvårdnad om uppdragande 

 av ungskog såsom ersättning för den tidens förskräckliga stora kalhyg- 

 gen, en nitisk skogsodlare, vaken tjänsteman och behaglig umgänges- 

 kamrat. 



Son av rådmannen Gustaf Vistelius och Kristina Lovisa Boström föd- 

 des Adolf Victor Vistelius den 8 oktober 1832 i Örebro, där han 



jämväl gick i skola. Student av Sö- 

 dermanland-Nerikes nation vid universi- 

 tetet i Uppsala den 21 maj 1852 och 

 vid akademien den 4 juni samma år, 

 antogs Vistelius den i november 1853 

 till elev vid skogsinstitutet och utexa- 

 minerades därifrån den 31 maj 1855, 

 utnämndes till extra överjägare i Sö- 

 dermanlands län den 26 mars 1859 

 samt blev genom sin medverkan vid 

 en kungl. älgjakt å Näfvekvarns sko- 

 gar i Södermanland år 1865 inkallad 

 till arbetande ledamot av Kung Carl 

 XV :s jaktklubb, befordrades till ordi- 

 narie överjägare i Blekinge revir den 

 22 september 1865, blev skogsinstruk- 

 tör hos Blekinge läns hushållningssäll- 

 skap 1866 och fungerade såsom för- 

 valtare av Sölvesborgs stads skogar sedan 1869. Vid omorganisationen 

 1869 ^7i2 placerades Vistelius — som åtminstone år 1855 skrev sig 

 WiSTELIUS men sedermera använde endast i> enkelt V» — såsom jäg- 

 mästare i Blekinge-Ahus revir, varifrån han den 10 november 1893 er- 

 höll nådigt avsked med pension. På tiden för årlig semester och tjänst- 

 ledighet utövade Vistelius under en lång följd av år en omfattande pri- 

 vat skogsskötsel i sitt gamla kära Södermanland : vid Björksund, Näfve- 

 kvarn, Sjösa, Svärta och Angå egendomar. Vid Elleholms lantbruksskola 

 i Blekinge var han sedan år 1888 extra lärare i skogshushållning. 



Jägmästaren Vistelius var en fyndig och gemytlig man, som förfogade 

 över en icke vanlig humoristisk ådra. Inom sällskapslivet var han högt 

 skattad som historieberättare och för övriga muntrande talanger, inom 



