SKOGSVARDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT, I914. 



TRÄ VARUMARKNADEN. 



Den avmattning i försäljningarna, som jag i min förra rapport kon-s. 

 terade, har fortfarit att hålla i sig under senare delen av december och' 

 förra delen av januari. Därom vore ju i det hela kanske ej så mycket 

 att säga, då som regel julhelg och årsskifte har sin inverkan på affärerna, 

 om ock ej överallt i utlandet i fullt samma grad som hos oss. Att vi 

 emellertid äro betydligt efter i försäljningssiffra i jämförelse med samma 

 tid förra året, är ett faktum. Skall detta oundvikligen behöva innebära, 

 att marknaden är i nedgående, må man då fråga sig. I min föregående 

 rapport har jag sökt visa, att någon verklig anledning till oro ej före- 

 ligger, utgående från vad man då kände om situationen. Och jag är 

 fortfarande av den mening, att, om en var med kallt blod överväger 

 förhållandena, han skall finna, att priserna skola kunna hållas. Jag räknar 

 då med den omständigheten, att tiden efter min förra rapport ställer 

 försäljningssiffran för 19 14 i ännu sämre läge än motsvarande för 191 3. 

 Den absoluta totalkvantiteten, som i början av december var c:a 50,000 

 stds mindre för 19 14 än för 1913, torde vid detta laget vara c:a 100,000 

 stds mindre. Men — det är då att märka, att förra årets försäljningar 

 hade ett så enastående raskt förlopp, att något dylikt aldrig förr inträffat. 

 — 191 2 i januari visade ett ej förr ens närmelsevis uppnått rekord, med 

 c:a 44 % försålda för skeppning under året, men detta rekord slogs 

 glänsande med c:a 53 "/o år 191 3. — Nu stå vi ungefärligen i paritet 

 med 19 1 2. Och detta måste anses som ett i själva verket gott resultat. 

 Detta är således mitt första skäl. 



Mitt andra är att engelsmännen, vilka för i år varit de ivrigaste kö- 

 parna, under senare tiden gått och väntat på Vitahavs-noteringarna 

 och som en följd härav varit ovilliga att reflektera på utbud från vår 

 sida. Nu äro för ungefär 14 dagar sedan dessa priser satta, och situa- 

 tionen så till vida klarare än tillförne. Vita Havet fordrar för sina plankor 

 £ 10 för III:a och £ 9 för IV:a, priser, vilka visserligen bort vara 10 

 shillings högre för att motsvara dem, som Överbotten erhållit, men som 

 dock ej torde hava någon så synnerligen stark verkan på marknaden, 

 blott våra sven.ska avlastare lugnt låta nordryssarna sälja slut på sina 

 stockar. Och sedan kommer vår tur. 



Om något skulle vara anledning att ingiva bekymmer, skulle det möj- 

 ligen vara den omständigheten, att försäljningarna fördela sig tämligen 



