ii6 



UTREDNING AV NILS G. RINGSTRAND OCH ERNST ANDERSSON 



att man genom därför lämpade åtgärder söker underhjälpa föryngringen å avverkning>trak- 

 terna, så att de snarast möjligt åter komma att deltaga i produktionen. 



Specifik avvei-kningsbcräkning för de närmaste 20 aren. 



Virkesförrådet utgör enligt tab. IV 131,846,512 kubikmeter. En virkesmängd, som mot- 

 svarar 2,3 procent härav skall under närmaste 20 år årligen avverkas, alltså 3,032,470 ku- 

 bikmeter. 



Detta avverkningsbelopp skall nu fördelas på de olika värde- och diameterklasserna, som. 

 finnas upptagna i tab. V. 



Vid avverkningens fördelning på skogarna böra nämligen dessas läge och de därav be- 

 tingade avsättningsförhällandena utöva inflytande. Såsom ovan framhållits, äro dessa avsevärt 

 olika för olika skogar. I huvudsak äro avsättningsförhållandena för en skog beroende uia.\ 

 dess avstånd från fiottleder och kostnaderna för virkets forsling till förädlingsorten. Invid 

 kusten är virkesvärdet på rot sålunda högst och längre in uti landet lägre i mån utav kom- 

 munikationernas längd och beskaffenhet. Det är därvid i första rummet flottlederna, i andra 

 rummet järnvägarna, som äro bestämmande för skogarnas värde. Allt efter som flottleder 

 anlagts, hava betydande stegringar i virkesprisen från de skogar, som av dem berörts, kun- 

 nat konstateras. Bristfälligt inrättade flottleders förbättrande har medfört liknande resultat. 

 Genom järnvägarna har värde givits även åt det allra sämsta skogsaffallet, vilket svårligen 

 kan flottas, men åtminstone i järnvägens närhet kan tillvaratagas för kolning. 



Uppkomsten av nya träkonsumerande industrier har även ökat virkesprisen i utav dem 

 berörda områden. Särskilt har i detta fall trämasseindustrien varit av betydelse och skänkt 

 värde åt virkestillgängar, för vilka det för endast få år sedan var omöjligt att finna avsätt- 

 ning. 



Samtliga dessa orsaker till den hittills varande prisstegringen kunna sägas fortfarande 

 vara verksamma. För de skogar, c:a en fjärdedel av arealen, som redan nu hava ett mycket 

 gott läge i förhållande till förädlingsorten, och på vilka höga pris alltså redan nu betalas, 

 torde virkesprisen dock icke komma att nämnvärt stegras i jämförelse med vad som kan 

 väntas äga rum å de skogar, där avsättningsförhållandena för närvarande äro sämre. Kon- 

 sekvensen av att förhållandet mellan virkesprisen å olika orter givetvis kommer att fä denna 

 utveckling är, att det ej vore klokt att för den närmaste tiden anlita skogar med ett dåligt 

 avsättningsläge efter samma norm, som skogar med goda avsättningsförhållanden. Där så- 

 <lana redan äro rådande, så att även klent virke betalas med relativt högt pris, behöver man 

 ej tveka att jämförelsevis hastigt bedriva realisationen av skogskapitalet i syfte att reglera 

 skogen till ett normalt tillstånd. Men i skogar med avsättningsförhållanden, som utan att 

 man f. n. vet något med säkerhet därom, dock med största sannolikhet komma att förbättras, 

 skulle man nästan med visshet göra en ekonomisk förlust på en alltför hastigt bedriven 

 realisation. 



Av dessa skäl hava vi tagit hänsyn till den i tab. V gjorda indelningen av skogarna i 

 \ ärdeklasser, då det gäller att vid utförande av vårt uppdrag göra en fördelning av avverk- 

 ningsbeloppen. 



vSålunda hava vi, i överensstämmelse med vad som här anförts, vid avverkningsberäknin- 

 gen utgått från att större avverkning bör uttagas i de skogar, som hava de bästa avsättnings- 

 förhällandena, och mindre i skogar meil sämre avsättningsförhållanden. 



