STATSSKOGARXAS AVKASTNING I2I 



kronor hör kunna medgiva arbetenas ledning och utförande på ett fullt tillfredsställande sätt. Vi 

 inbegripa i denna summa kostnaden för den bokföring, om vilken vi häriiedan göra ett uttalande. 



Slutligen hava vi såsom den sista utgiftsjiosten, vilken kräver ett omnämnande, upptagit 

 utgifter för skogsindclning. 



Beträffande dessa och i sammaghang med dem stående arbeten har den nu avslutade ut- 

 redningen givit oss särskild anledning att göra ett något utförligare uttalande, och vi få 

 röranile denna utgiftspost anföra följande. 



Möjligheten för staten att föra en fullt medveten skogsj)olitik förutsätter, att skogarna ixro 

 kända till sin beskaffenhet, d. v. s. i avseende pä virkeskapitalets sammansättning och av- 

 kastningsförmåga, och att såväl de siffror, vilka framkomma vid för detta ändamål gjorda 

 iindersökningar, som ock resultaten av de avverkningar, vilka därefter verkställas å de under- 

 sökta skogarna, bliva statistikt behandlade i ordentliga och rediga sammanställningar. Den 

 beklagliga bristen på statistik och knapphändigheten uti den som föreligger, har ej gjort 

 aiet för oss möjligt att alltid finna objektiva underlag för våra beräkningar angående storleken 

 iiv den avverkning, som bör uttagas från norrländska kronoparkerna, ehuru vi vid övervä- 

 .gandet av alla omständigheter, som kunna inverka härpå, våga tro oss hava nedlagt all möda. 



Mest kännbar har bristen pä faktiska uppgifter om skogarnas tillstånd ^•arit, då det gällt 

 iitt beräkna tillväxten, som vi genom jämförelser och på grund av erfarenhet trott oss kunna 

 antaga till 1,3 procent, och som i enlighet med andras och våra egna iakttagelser rörande tillväxt- 

 förhållandena i utglesnad skog beräknats komma att stiga till 1,6 procent, sedan slutenheten ned 

 gått till 80 procent av den nuvarande. Genom ett likartat förfarande vid framtida avA'erkningar 

 hava vi vidare ansett, att denna sistnämnda tillväxtprocent allt framgent skulle kunna påräknas. 



Ehuru vi hava anledning antaga, att dessa förväntningar snarare äro för lågt än för högt 

 rställda, är ju detta dock ingalunda säkert. Kännedomen om tillväxtförhällandena i de norrländska 

 skogarna är ännu allt för ringa, för att ett fullt exakt uttalande om dem skall kunna göras. 



Då vi nu emellertid förorda en ansenlig höjning i avverkningen å statsskogarna på sådana 

 motiv, anse vi vårt ansvar fordra, att vi öppet angiva, var de svagaste punkterna i vår moti- 

 vering äro att finna. Vi rikta uppmärksamheten på dessa förhållanden särskilt av den anled- 

 ning, att deras objektiva utredning icke erbjuder oöverstigliga svårigheter, om än tid och 

 medel för en sådan icke stått oss till buds. Att en utredning om tillväxtförhållandena kom- 

 mer till stånd måste emellertid anses vara av den allra största vikt, dä det gäller att skaffa 

 iig säkra hållpunkter för så viktiga beräkningar, som de angående de norrländska stats- 

 rskogarnas avkastningsförmåga. Varje undanskjutande a\- denna redan allt för länge åsido- 

 satta fråga är liktydigt meil ett famlande i hushållningen med och behandlingen av våra 

 skogstillgångar. Ett tillvägagångssätt för åstadkommande av en sådan utredning vore att 

 verkställa den under loppet av 20 år i samband med up])rättande eller revision av hushåll- 

 ningsplaner för skogarna, varvid virkesförrådet skall inventeras. Det fordras då endast: 



1) att virkesförrådet bokföres för varje skog, 



2) att alla därefter skeende avverkningar krediteras skogen, 



varefter man vid ny inventering om 20 år kan beräkna tillväxten, vilken blir lika med sum- 

 man av avverkningen och ingående inventariet, minskad med utgående inventariet. 



Men då det är av synnerligen stor vikt att även äga kännedom om de olika diameter- 

 klassernas tillväxt, böra tillväxtundersökningar göras samtidigt med taxeringen, varefter denna till- 

 växtundersöknings resultat försöksvis debiteras skogskontot. Sedan avverkningen, såsom nämnts, 

 krediterats kontot, giver en ny inventering vid periodens slut kontroll på tillväxtundersökningen. 



Bokföringen bör emellertid ej inskränka sig till virkesbeloppen, utan den bör även om- 

 fatta vården, värdetillväxt och avkastning. Värdena kunna då upptagas efter de gjorda för- 

 säljningarnes resultat i ungefärlig överensstämmelse med den metod, vi i denna utredning 

 för ändamålet använt. 



En på en sådan bokföring grundad statistik skulle givetvis, i den mån den hunne bliva 

 fullt genomförd, häva alla tvivel angående tillväxtens storlek och ställa framtiden i en klarare 

 belysning. Den är i övrigt den oundgängliga förutsättningen för den målmedvetenhet, man 

 måste fordra av ett affärsdrivande verk. 



Av dessa båda skäl bör det ej gärna råda mer än en mening angående önskvärdheten av att en 

 sådan statistik bör genomföras, helst som detta icke kan ^•a^a förenat med några nämnvärda 

 kostnader. 



Men resultatet av en sådan bokföring för de skogar, som i år indelas, erhålles icke förr 

 än vid en ny inventering 20 år härefter och först om inemot 40 år för de skogar, som 

 nyligen indelats och sålunda ej underkastas ny inventering förr än om nära 20 år. 



Då vi emellertid anse frågan vara av allt för stor aktualitet för att på detta sätt ställas 

 pä framtiden, varigenom resultaten måhända skulle framkomma sä sent, att svårersättlig för- 



■^. Skogszuirds foreiiingem tidskrift, IQ14. 



