148 FÖRNYAT YTTRANDE AV NILS G. RINGSTRAND OCH ERNST ANDERSSON. 



föring, som vi ej kunna finna övertygande. Styrelsen skriver: »Man kan ej heller klaga pä 

 dåligt pris å det grövre virket, då för närvarande prisskillnaden mellan t. ex. 9" och 8" 

 bräder är c:a 35 kronor per std. under det att samma skillnad mellan 8" och 7" bräder 

 utgör c:a II kronor och mellan 7" och 6" ca 9 kronor.» Det torde emellertid i och med 

 dessa uppgifter om prisdifferenser mellan vissa bräddimensioner ej vara framlagda uttömmande 

 bevis för de bredare dimensionernas företräde framför de smalare. Därför hade väl erford- 

 rats, såsom även nedan skall visas, kännedom om ännu några pä frågan inverkande fak- 

 torer. Om man vill utreda prisförhållandet mellan bredare och smalare såggods, är det f. ö. 

 oriktigt att som jämförelsematerial välja bräder av de större bredderna, då sådana, utav för 

 fackmannen allbekanta skäl, icke sågas som huvuddimension ur timret. Då vidare 8" bräder 

 hava en synnerligen begränsad marknad, företrädesvis Spanien och Holland, och därför äro 

 en dimension, vars pris ej är i proportion till bredden, och som man sålunda söker und- 

 vika att tillverka, är jämförelsen mellan 9" och 8" bräder för att styrka det förmånliga uti 

 en produktion av grövre timmer ej heller lyckligt funnen. 



Vill man göra en sådan undersökning, som domänstyrelsen i sin skrivelse avsett att fram- 

 lägga, bör man först och främst göra jämförelsen mellan tvenne huvuddimensioner. Att den 

 ena av dessa bör vara 3" x 9" plank är tämligen självfallet; av skäl, som nyss anförts, är 

 det ej lika givet, alt såsom den andra bör utväljas 8" baltens. I dess ställe är det lämpligare 

 att som lägre dimension bestämma sig för 7" baltens, som överallt äro begärliga. 



För tillverkning av det förra slaget av varor erfordras timmer av minst 10" toppdiameter, 

 under det att det senare kräver såsom minimidimension 8" timmer. Resultatet av mycket 

 omfattande provsågningar, som stå till vår disposition, utvisar, att om träd, som lämnar ett 

 timmer om 1 8 fots längd av sistnämnda toppdimension jämte därovan uttagen toppstock äro 

 värda 5.61 kronor, så äro träd, som lämna 10" timmer, jämte toppstock vid samma mark- 

 nadsläge för sågade varor värda 1 1 .54 kronor. För att utväxa från det förra till det senare 

 värdet torde enligt Örtenblad: »Om skogarna och skogshushållningen i Norrland och Da- 

 larna» i Västernorrlands län behövas en tid av 35 år. Medelvärdetillväxtprocenten blir under 

 sådana förhållanden 3 %. Om denna skall anses tillfredsställande eller ej, är en fråga, 

 som antagligen blir beroende av olika personers olika uppfattning. Ur sikte bör emellertid 

 härvid ej lämnas, att det finnes en viss risk, att röta angriper trädet under dessa 35 är och 

 sålunda kan reducera det grövre timrets värde. 



Då domänstyrelsen även berört frågan om prisstegringen å smärre och grövre virke, 

 hava vi ansett det vara av intresse att framlägga några siffror, som visa, i vad mån denna 

 träffat tvenne särskilt kuranta dimensioner: 4" o/s furuplanchelter och 9" III furuplankor. 

 Ar 1905 var priset å den förra av dessa Frcs 150, och är nu Frcs 205, vadan värdesteg- 

 ringen utgör 36.6 %. 3" X 9" furu III kostade år 1905 £ 9/ — och f. n. £, llVs' värde- 

 stegring sålunda 26.3 %. Att värdeökningen särskilt å smärre grandimensioner måste bliva 

 än större för framtiden torde man med stor visshet kunna antaga. Sägindustrien kommer 

 nämligen att beträffande råvaran för dessa nödgas upptaga en helt säkert mycket hård kon- 

 kurrens med såväl den kemiska som den mekaniska trämasseindustrien. 



Sin mening om de grövre dimensionernas högre värde söker domänstyrelsen slutligen 

 styrka genom påståendet, att en större procent bättre kvaliteter kan utlagas ur en skog med 

 jämförelsevis högre omloppstid. -Härom kan man få en föreställning», skriver styrelsen, 

 då man vet, att prisskillnaden mellan II och III furuplank för närsarande är c:a 58 kronor 

 per std., medan samma skillnad mellan III och IV icke är mer än c:a 18 kronor och mellan 

 IV och V c:a 28 kronor». Nu torde det, som man nogsamt vet, vara en ganska känd sak, 

 att det ej är de gamla träden, som lämna de höga kvaliteterna. Domänstyrelsens uppgått 

 på prisskillnaden mellan II och III plankor (vilken uppgift bör reducerrs till 45 ä högst 

 50 kronor) ger i alla händelser ingen föreställning därom. De högre kvaliteterna kunna 

 med siörre utsikt till framgång produceras, om man under beståndens uppväxt vårdar träd 

 med vacker stamform, än om man för skogens skötsel tillämpar en jämförelsevis hög om- 

 loppstid, varigenom man riskerar värdeförlust genom åldersfel, huvudsakligen rötor och märg- 

 sprickor. Vilken obetydlig roll de i övigt spela, kan man finna av det förhållandet, att I 

 och II plankor oaktat den nu avverkade skogens höga ålder, vanligen ej uppgå till 15 % 

 av hela plankstocken." Ehuru de sålunda ej förekomma i nämnvärd omfattning, höra de 

 ingalunda till de efterfrågade och mera lättsålda varorna. 



' En ännu tydligare föreställning om den jämförelsevis obetydliga roll, som varor a\ de 

 högre kvaliteterna spelar, erhåller man av följande siffror: vid ett verk med en tillverkning 

 av c:a 40,000 stds utgör kvantiteten av I 9" och 11" plankor och bräder 50 stds eller 0.12 % 

 av hela tillverkningen och II av samma dimensioner 420 stds eller 1,3 %. 



