STATSSKOGARNAS AVKASTNING. I5I 



beloppet från statsskogarna icke komma att räcka. Om en million kubikmeters ökning be- 

 räknas, samt om detta motsvarar 0,6 millioner kubikmeter stockar efter toppmått, och om 

 härav erhålles 60 % utfall sågat \-irke, så skall alltså av denna a\Terkningsökning cirka 

 360,000 kbm. sågat virke åstadkommas, motsvarande 4S.OOO standards. Då Norrlands ex- 

 f)ort av plankor, battens och bräder utgjort 



under 5-årsperioden 1902 — 1906 783,592 standards årligen och 



under 5-årsperioden 1907 — 1911 endast 65;. 196 standards, så framgår häraf, att såg\erken 

 under förstnämnda femårsperiod tormått tillverka 7S3.592 standards för export, vilken kapa- 

 citet de med säkerhet fortfarande besitta, men \-ilken de under sistnämnda femårsperiod 

 oaktat köpen från Finland icke fatt utnyttja, utan har i dess ställe den årliga exporten min- 

 skats med 128.396 standards. 



Detta bevisar helt enkelt detsamma, som förut anförts rörande de enskilda skogamas leve- 

 ransförmåga, nämligen att en ökad årlig a\-s-erkning av 1,000,000 kbm., motsvarande 78,000 

 standards, har ett fullt tydligt och naturligt behov att fylla, vadan domänst)Telsens farhågor 

 icke torde komma att besannas. Icke heller torde någon stegring i arbetslönerna bliva en 

 följd av en sådan ökning av a\"S"erkningen å statsskogama, då sannolikt, såsom ovan på- 

 pekats, en mots\"arande minskning i a\-verkningen från enskild skog är att för%änta. 



Med torestående erinringar anse vi oss hava uttömmande bemött domänstyrelsens invänd- 

 ningar mot vår a\~serkningsberäkning med avseende på såväl virkesbelopp som fördelning 

 och värde. 



Ehuru av mindre betydelse for själva hu\-udtrågan anse vi oss dock böra något litet be- 

 röra domänstjTelsens uttalanden i frågan om den nuvarande tillväxten. Efter särskild moti- 

 vering ansågo vi oss kunna antaga tillväxtprocenten vara 1,3. Domänstyrelsen kommer som 

 slutsats av den diskussion, som styrelsen i ämnet for, till den slutsats, att n medeltillväxten 

 tor samfällda kronoparkema i Norrland och Dalarna torde uppgå till i,t å 1,2 % och inte 

 under några förhållanden kan sättas högre än vad i udåtandet angi\4ts, eller 1,3 %. TiU 

 denna slutsats kommer emellertid styrelsen på grundvalen av mjxket subjektiva premisser. 

 Sedan medeltillväxtprocenten för den friska skogen å sex kronoparker i Stensele revir be- 

 funnits vara 1,25. uttalar styrelsen som sin åsikt, att denna procent för hela virkesförrådet 

 å dessa skogar ej kan uppgå till mer än l %. Därefter förklarar styrelsen, utan att där^■id 

 kunna stödja sin mening på något som helst sätt, att tillväxten å 68 % av utredningsområ- 

 dets samdiga] kronoparker eller 1,994.803 har är lika med den å Stenseleparkerna. För 

 ö\Tiga 32 % eller 921,152 har förklaras den med lika motivering vara "högst 1,4 %>. Och 

 ii betraktande av vad sålunda anförts», kommer stjTelsen till ovan angi\Tia slutsats. Man 

 kan emellertid ej värja sig för den tanken, att stjTelsen vid sin gruppering av kronoparkema 

 tagit väl liten hänsyn till de olika förutsättningarna för tillväxten. Likvärdiga med Stensele 

 granitområden sättas i det avseendet silurområdena inom södra delen av Västerbottens lapp- 

 mark, och de torra hedarna på kusdandet i Västerbotten och Norrbotten bliva lika produ- 

 cerande som Jämdands silurmarker. Och när man av den meddelade tabellen över tillväx- 

 terna å sex skogar i Stensele hnner variationer mellan 0,71 och 1,67 %, så kan man ej undgå 

 att hnna fastställandet av tillväxtprocenten till : högst 1,4 %> inom ett icke undersökt om- 

 råde av över 900,000 har vara fotat på väl löslig grund. 



Vidkommande den blivande tillväxten, sedan 20 % av virkestorrådet uttagits, förnekar styrel- 

 sen möjligheten av att den fortfarande skulle kunna bliva desamma som den for närvarande är. 

 Därvid s}Ties styrelsen dock torbise t\enne omständigheter. Den ena är, att enligt styrel- 

 sens egen mening 47 % av ^-irkesförrådet pä öS % av kronopark sarealen utgöres av : hår- 

 dare skadad och överårig» skog. Då sådan skog även å övriga 32 % förefinnes i stor 

 myckenhet, så kan sannolikheten av vårt påstående i denna del sägas vara till en viss grad 

 styrkt genom domänstyrelsens egna siffror. Den andra omständigheten, som styrelsen förbi- 

 ser, är ungskogamas tillväxt och den ökade möjligheten att genom avsättning av smärre 

 virkesdimensioner kunna ägna dem en rationell skötsel, som befordrar deras tillväxt. 



Sedan \\ nu i väsentliga delar granskat domänstyrelsens anmärkningar mot vår utredning 

 i vad den berör kronoparkerna, tå vi övergå till att i största korthet %-ttra oss om styrelsens 

 uttalanden och torslag, så\"itt de röra kronoöverloppsmarkerna. 



På grund därav att det ej föreligger någon som helst undersökning av dessa skogars 

 \-irkestorråd, och varje säker utgångspunkt for bedömande av deras avkastningsförmåga och 

 behov av av-\erkning sålunda saknas, hade vi, for att ej komma till ett tör högt resultat, i 

 vår utredning jämnställt dem i avseende på avkastning med skogar av sämsta värdeklass 

 inom resp. överjägmästaredi strikt, Pä denna väg funno vi deras årliga avkastningsförmåga 

 böra uppskattas till 277,584 kronor. Domänstjrelsen finner sig kunna anslå den till 43S.300 

 kronor. Ehuru for riktigheten av denna siffra — lika litet som tor riktigheten av vår — 



