l6o VILHELM L PETTERSSON. 



ordentligt svår och kräver dock sin snara lösning, som måste gå hand- 

 i hand med lösningen av småbruksfrågan. Nya tider fordra nya syn- 

 punkter och stundom genomgripande åtgärder. Man bör taga steget 

 fullt ut och betrakta den nya rörelsen som en kolonisation av ett nytt 

 land, vilket skall bebyggas efter fullt moderna principer, så att både 

 åkerbruk och skogsskötsel få allt, vad dem tillhörer. 



Att börja med bestämmer man då, vad som rätteligen bör vara (och 

 till stor del redan är) skogsmark, liksom åkern får sina obestridda om- 

 råden, och undviker så vitt möjligt splittring i småfläckar av nägotdera 

 slaget. Uthuggning och nyplantering komme därför att spela viktiga 

 roller vid detta förberedande arbete. Därpå undersökes, ifall naturliga 

 gränser liksom på förhand angiva, huru en uppdelning i någorlunda lik- 

 stora »storbruksområden» skulle kunna låta sig göra och söker därvid 

 lämpa proportionen mellan åker, äng och skog på bästa sätt. En av 

 våra medelstora herrgårdar kan ofta lämna exempel på ett fullt naturligt 

 avgränsat brukningsområde, med skog, åker och äng i de bästa förhål- 

 landen, som trakten kan erbjuda, utan alltför stora inbördes avstånd och 

 med en välformad ägofigur. Dessa områden, ägnade för åkerbruk och 

 skogskultur, skulle då komma att, gränsande intill varandra, uppfylla den 

 huvudsakliga delen av vårt land, avskilda från »tomtområden», där 

 större samhällen finnas eller hålla på att utveckla sig. Staten, som ju 

 finge förmedla detta övergående i ett nytt samhällsskick, skulle så låta 

 dessa »storbruk» övertagas av bolag, vars aktieägare samtliga skulle 

 bebo områdena och bruka desamma med sina familjers hjälp. Vissa 

 lagliga bestämmelser och förbehåll komme ju därvid att upprättas och 

 i första hand sådana, som hade avseende på skogen. Dennas areal och 

 gränser inom varje område skulle fastställas och likaledes brukningssät- 

 tet, årsavverkningen m. m. För en del av dessa »kolonibruk» åtminstone, 

 som fölle helt inom det skoglösa slättlandets område, skulle man kunna 

 reservera delar av rena skogsarealer på ej alltför avlägsna orter till ge- 

 mensamhetsbruk, i första hand tänkande på att tillgodose kolonisternas 

 husbehov av virke och bränsle. Gemensamhetsdrift av skogen bleve 

 principen, och om icke statens fordringar i avseende på skogsskötseln 

 uppfylldes, kunde den låta dessa genomföras på respektive bolags be- 

 kostnad. — Huru sedan kolonisterna inbördes ordnade sitt åkerbruk och 

 sin boskapsskötsel, det behövde ju ej göras till föremål för några de- 

 taljerade bestämmelser. Dock måste den fordran ovillkorligen uppställas, 

 att de respektive fältens ägofigurer icke finge skadas genom t. ex. vägars 

 anläggande eller hustomters utstakande på olämpliga ställen, så att en 

 rationell brukning därigenom försvårades. 



Varje familj skulle vidare hava sitt bestämt avgränsade område, som 



