SKOGEN OCH SMÅBRUKE I'. l6l 



skulle med ärvtlig besittningsrätt på vissa betingelser tillhöra en av dess 

 medlemmar, och någon varaktig delning utöver en minimiareal icke i 

 regel tillåtas. Dock vore det nog ej olämpligt, att t. ex. högst halva 

 kolonibrukets åkerareal vore utlämnad till gemensamhets- (eller arrende-) 

 drift efter någon av staten godkänd plan, som kunde på tjänligt sätt 

 understödjas medelst premier, lån o. s. v. Man kunde tänka sig ge- 

 mensamhetsladugårdar på »centralbruk' med odling av grönfoder och 

 hö, under det kolonisterna från sina småbruk levererade rotfrukterna och 

 lämnade vissa mans- (och dragar-)dagsverken till skötsel av centralbruk 

 och skog mot att få mjölk och gödsel i betalning. 



Nåväl, dessa detaljer komme nog att ordna sig av sig själva, men 

 skogen och dess rationella skötsel skulle vara den för staten ledande 

 principen i det hela. — Man skakar tvivlande på huvudet och kallar 

 kanske ovanstående, allvarligt menade förslag för utopier! Men äro de 

 i själva verket otroligare och mer inskränkande för den medborgerliga 

 friheten, dessa »utopier», än t. ex. alla de regler och föreskrifter, som 

 en stadsbo måste underkasta sig, för att nutidens fordringar på hygien 

 och ordning inom samhället skola kunna uppfyllas.' 



Lämna landsbygdens ordnings- och ägoförhållanden samt dess kom- 

 munikationer icke rum för mycket allvarsamma anmärkningar? Och be- 

 hövdes ej en klassifikation av och en ordningsnorm för alla dessa ny- 

 bakade småbrukare och lägenhetsinnehavare, vilka utan skada torde 

 kunna underkasta sig vissa regler, såväl med avseende på brukandet av 

 den dyrbara kulturjord, som anförtrotts dem, som med hänsyn till deras 

 skyldigheter, såväl inbördes som mot samhället.' 



Man framhåller kanske vidare omöjligheten av att betrakta Sveriges 

 karta såsom »blank» och de utomordentliga omvälvningar dessa åtgärder 

 skulle innebära! I\Ien allt, som rör jordbruk och skogsskötsel, skall och 

 bör gå med eftertanke och försiktighet och så även detta. Det vore 

 nog, att en plan uppgjordes och fastställdes, och att vissa ändringar 

 vidtoges i bestämmelserna om jordbrukslån, som även tilläte sådanas ut- 

 lämnande åt bolag av ovan antytt slag, samt att staten inköpte vissa, 

 till salu utbjudna egendomar, som uppfyllde våra villkor för »koloni- 

 bruk» med avseende på gränser, ägofigurer o. s. v., och en början vore 

 gjord, som snart skulle bekräfta eller vederlägga förslagets realiserbarhet. 



Man kunde även mycket väl tänka sig. att enskilda innehade sådana 

 bruk och erhöUe lån av allmänna medel, blott de underkastade sig före- 

 skrifterna om skogens skötande samt en vanhävdslag, som vore riktad 

 mot extensiv jordkultur. Lånen skulle då avse att lämna möjlighet till 

 uppbyggande av nödiga hus, ifall vederbörande förpliktade sig till att 

 införa ett andelsbruk efter kolonisystemet, så att även här ett koloni- 



