SKOGSMANNENS HÖJDMÄTARE. 



175 



Kunde man nu bara med höjdmätaren bestämma brdstliojdsinåttet — 

 förutom höjd och formklass, vore den alltså i stånd att lämna samtliga 

 grundfaktorerna för ett träds kuberande — samt dess kubikmassa! Och 

 omöjligt är det nog icke. Tänker man sig höjdmätaren i horisontell 

 ställning lagd mot stammen vid brösthöjd och ögat på ett konstant 

 vinkelrätt avstånd från densamma, skall den naturligen kunna — efter 

 aV>^r /-grundytor — graveras så, att om synlinjen till stammens ena sida 

 går rätt över ett av »haken», synlinjen till andra sidan samtidigt skär 

 instrumentet å ett ställe, som anger diametern. Mot en anmärkning, att 

 rätt resultat i så fall endast skulle erhållas för cirkelrunda stammar 

 vill jag blott påpeka, att förhållandet är nära nog detsamma med en 



Trac^t/- 



< 



Fig. 8. Klavning med höjdmätare. 



vanlig klave, — även den grundar sig på cirkelgrundytor, eftersom den 

 anger en diameter. Och vad det konstanta avståndet beträffar, så er- 

 håller man ett praktiskt taget gott sådant, om man med högra handens 

 tumme och pekfinger fattar höjdmätaren i hålet vid dess övre del och 

 låter den vila i horisontellt läge med underkanten mot lånfinggret samt 

 utsträcker armen rakt framåt med instrumentets längdriktning vinkelrät 

 mot synlinjen till detsamma. Detta avstånd blir naturligen individuellt 

 men är dock konstantare för individen än man kanske vill tro! Av- 

 ståndet är ju lätt att uppmäta och graderingen uträknas i enlighet med 

 nedanstående bild (fig. 8). 



Det konstanta avståndet (vanligen omkring 60 cm.) från ögat till höjd- 

 mätaren är betecknat med k\ trädets diameter är d och x den sökta 

 tangentlängden för den diametern d motsvarande graderingen å höjdmä- 

 taren. Trianglarnas likformighet lämnar ekvationen, varur fås 



d\~k 

 '^ ~ Vd+k 



