SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT, I914. H. 3. 



IN MEMORIAM. 



Carl Gustaf Noreen. 



* ^4/3 1825 t 7, 19,4. 



Seniorn bland svenska skogsmän gick bort 

 den 8 februari 19 14, då Carl Gustaf No- 

 reen avled i Halmstad i det allra närmaste 

 89 år gammal. 



NoREEN började sin skogsmannabana i sin 

 födelsebygd Värmland, där han år 1850 blev 

 extra överjägare. Tio år senare blev han över- 

 jägare i Hallands län och i86g jägmästare i 

 Hallands revir, som han förvaltade tills han 

 ^sy, 1 8g I erhöll pension. Han bodde sedan 

 emellertid allt framgent kvar i Halmstad. Sin 

 kärlek till hembyggden bevarade han alltid 

 med den intensitet, som är så säregen för 

 värmlänningar. Men hans livs intresse ble\' 

 dock de brännande skogsfrågorna i det på 

 skog ganska fattiga Halland. I första hand kom han sålunda att omhulda 

 flygsandsfälten. En del av dessa voro visserligen planterade med skog, när 

 NoREEN kom till Halland, men å andra fick han utföra pioniärarbetena. Det 

 var hans kära Höka flygsandsfält nära Laholm och de stora flygsandsområ- 

 dena norr om Halmstad, som kommo att taga hans tid mest i anspråk. Un- 

 der en studieresa till Jylland 1867 studerade han flygsandskulturer* därstädes. 

 Förutom sandgräsen ])lanterade han till en början uteslutande tall. Denna 

 fann dock flerstädes föga trevnad, säkerligen ofta l)eroende på felaktig här- 

 stamning av fröet. Han började därföre etter dansk törebild att även använda 

 den oömma bergtallen på flygsandsfälten. — För dessas plantering utvecklade 

 han mycken energi och sågs ofta vandrande eller springande utmed flygsands- 

 fälten flera mil norr eller söder om Halmstad. Avlöningen pä 1860-talet — 

 800 kronor — var minsann ej så stor, att överjägaren hade råd att använda 

 annat fortskaffningsmedel än apostlahästarna. 



NoREENS synnerliga intresse för flygsandsfälten levde kvar i sinnet till hans 

 sista stunder. Undertecknad, som många gånger hört honom om och om igen 

 berätta om sina arbeten för flygsandens dämpande, fick senast förliden som- 

 mar a^' den snart 90-åriga mannen ännu en livfull skildring av arbetet här- 



