2o8 TOR JONSON. 



garna bokföras till iiegalivt värde i de sex län härovan, där utgifterna aren 

 1Q04 — 1908 uppgått till mer än 100 % av inkomsten? 



Även om en eller annan i förslaget väntat sig en tanke, att .normalkost- 

 nader» skulle användas, vilka dock tydligen ej avses, så hade den frågan 

 måst uppställas: var finnes »normalkostnaden»? i Norrland eller i Skåne? vid 

 uthållighets- eller skövlingsbruket? på god eller på dålig mark? vid lång eller 

 kort omloppstid? Alla dessa skogsbruk draga i regel olika kostnader i för- 

 hållande till inkomsten. 



En annan ej mindre egendomlighet hos Ars bokförda egendomsvärde lig- 

 ger däri, att endast de avverkmnghara träden värdesatts, men intet som helst 

 värde åsättes marken, ej heller de träd och bestånd, som ännu ej uppnått 

 avverkningsbar dimension. Träd under dylik dimension, som enligt A:s egen 

 uppgift plägar överskridas först vid 40 ä 75 år, ha ett realisationsvärde = o 

 (se sid. 18) och behöva därför ingen ränta lämna, trots att A. själf (sid. 17) 

 påpekar, att ung skog ^,hetalas på grund av sina framtidsmöjligheter (stundom) 

 med ett pris, som överstiger realisationsvärdet > . 



] )å intet missförstånd om förslagets innebörd i ovanstående punkter är möj- 

 ligt, kunna vi övergå till att med ett par exempel belysa, vilka kontrollmöj- 

 ligheter A:s »teoretiska realisationsvärde ger en skogsägare, som vill pröva 

 t. ex. förvaltningspersonalens duglighet, organisationens eller omloppstidens 

 lämplighet, önskvärdheten av att genom aflarsöverlåtelse eller kanske högst 

 egenhändig skogsskövling omplacera sin förmögenhet pä annat håll o. s. a'. 



Ex. I. En skogsägare har två förvaltare X och Y, på var sitt till areal, 

 virkesdimensioner, tillväxt och avsättningsförhållanden fullkomligt lika reA'ir, 

 med ett saludugligt virkesförråd för i mill. kr. Genom framstående duglig- 

 het både i att hushålla och väl tillvarataga skörden har X under åren före 

 planläggningen hållit de indirekta kostnaderna nere i 25 "^ av inkomsten, 

 medan Y genom alldeles motsatta egenskaper fått sitt konto upp till 50 '■q . 

 När nu det »teoretiska realisationsvärdet vid skogsindelningen skall utrönas 

 och bokföras, skola resp. procenter avdragas från trädens handelsvärde, var- 

 \\å X till belöning för sina trogna tjänster får sitt revir bokfört till 750,000, 

 men Y sitt till endast 500,000 kr. Vore Y en spjuver kunde han, när taxe- 

 ringen väntades, t. o. m. genom argan list hålla ned inkomsterna och höja 

 utgiftsprocenten, för att i lugn och ro få tillbringa sin ålderdom på ett be- 

 kvämt revir, under det den hederliga X i all framtid får dragas med att le- 

 verera ränta på ett dyrt revir, för att ej bli avskedad. Vilken skog') 

 sköles bäst? 



Ex. 2. Ett bolag äger en mängd skogsskiften, som visserligen f. n. sakna 

 avverkningsbara dimensioner, men stå fulla med vackra ungskogar, som redan 

 om kort tid kunna med vinst gallras. Att de ha taxeringsvärde märks på 

 skatterna, och att de ha saluvärde synes på för dem nyligen utbetalda kö- 

 })eskillingar. Som de emellertid enligt A. ej ha något teoretiskt realisations- 

 värde», skulle de ej fä bokföras bland sådana bolagets tillgångar, på vilka 

 ägarna önska ränta (! ?) 



Ex. j. En skog har enligt gängse up])skattningsmetoder följande tillgångar 

 pr. hektar (se min uppsats tab. VI). 



^ För att ej bli frestade att taga genoinsnitlet av bägge revirens utgifts- procenter, kunna 

 v\ också antaga att de ha olika ägare, som ej kunna titta i varandras böcker. 



