212 TOR JONSON. 



Månne den för tillfället behagligaste? Skola vi med 5 % -huggningen nå fram 

 till 75-årig omloppstid med 7.25 kr. netto per har eller en 54-årig med 2.50 

 netto? 



När man till sin förvåning finner sådana slutresultat av den s. k. >pen- 

 ningeräntelärans» mångåriga arbete på systemets uppbyggande, torde det knap- 

 past få anses alltför »i)ompöst», om jag som slutomdöme upprepar, vad jag 

 förut sagt nämligen, att så som räntabilitetskravet av jägm. E. Andersson m. fl. 

 nu senast framförts 1 Sverige, står detta, vad uthålligt skogsbruk beträffar, på 

 matematiskt fullkomligt ohållbar grund. 



Ej heller kan det enligt mitt förmenande natioiialekonoviiskt vara tillfreds- 

 ställande, att ränta endast eftersträvas ä det avverkningsbara virkets värde, 

 ty ett skogsbruk kan skövlas eller skötas så, att de träd, som äro saludug- 

 liga endast utgöra en liten bråkdel av värdet å den andra på egendomen 

 befintliga nationalförmögenheten, bestående av mark, ungskogar, vägar m. fl. 

 naturliga eller för skogsbrukets bedrivande investerade, fasta kapital. Om^ 

 den genast realiserbara delen avkastar 5 eller 10 % synes mig nationaleko- 

 nomiskt tämligen likgiltigt, sålänge denna nämligen själv är av så obetydlig 

 storlek, att den ej förmår meddela något av sin egen inflytande ränta på den 

 mark och de ungskogsreserver, som alltid fordras för saluförrådets ersättande 

 i samma -mån, som avverkning sker. 



När jag nu för denna gång avslutar mina påpekanden av ihåligheten hos 

 jägm. Ernst Anderssons och hela »penningeräntelärans» ekonomiska princi- 

 per, tror jag mig böra uttala en rätt allmän önskan, att därest A. anser sig 

 kunna vidhålla sin hittills intagna ståndpunkt, han då vill vara vänlig att 

 lägga fram siffror över åldrar, förråd, tillväxt, värden och omkostnader m. m. 

 så att vi få tillfälle att närmare studera organisationsdetaljerna hos hans »i 

 vanlig mening räntabla skogsbruk»; hittills ha vi endast sett fingerade bok- 

 föringsexempel samt hört löften och påståenden, vilkas riktighet och överens- 

 stämmelse med praktiska näringslivet en hel mängd fackmän på det bestäm- 

 daste förneka. 



